XXV. REND. SASKESELYÜFÉLÉK. 375 



praeparator kapta Fehértemplomból, mely harmadmagával szállt a dögre. 

 (Ornith. Jahrb. 1895. 245. 1.) A negyediket végre közös aldimai kirán- 

 dulásunkon, a deliblati homoksivatagon, Almásy Gy. barátom lőtte ugyanez 

 év június 6-án. Az előbbi fajnál említett dögkunyhónknál találkoztunk 

 honi faunánk ez érdekes ritkaságával. Június 5-én láttuk az elsőt. 

 Fél 4 órakor reggel éppen leshelyünkhöz értünk, mikor a távolban egy 

 nagy fehér madarat vettem észre. Hamar beugrottunk a gödörbe s kis 

 vártatva elénk szállt a dögkeselyű, nem kis álmélkodásunkra. Három- 

 negyed óráig néztük 25 lépésnyiről pulykaszerű mozdulatait. Egy-egy 

 falatot kiszakított a lóból, avval aztán félre vonult s elköltötte. Almásy 

 barátomon volt a lövés sora, de épp akkor talált lőni, mikor a madár 

 keresztben állott; hallottuk ugyan a sörétek csattanását, tolla is maradt, 

 mégis elmenekült, mert a lecsapódó füsttől nem lehetett idejében még 

 egyszer lőni. Összecsukott szárnya vastagságára következtethetünk e 

 kellemetlen tapasztalatunkból. Másnap, mikor a döghöz mentünk, nagy 

 örömünkre már hajnali fél 4 órakor két dögkeselyűt találtunk a 

 lovon. Megcserkéltűk hát a homokhegyek közt s ALMÁSYuak sikerült az 

 egyiket elejtenie. Ez a magy. orn. központban áll. A másik egyideig 

 keringett fölöttünk s reptében valami nagy sirályhoz leginkább hasonÜ- 

 tott (nem gólyához, mint többen irják), de lomhább szárnycsapásokkal 

 szelte a levegőt. Néhány sikertelen lövés után — melyek nem is igen 

 árthattak volna neki — távozott. 



Fészkét sziklafalak repedéseibe rakja; két, ritkábban egy, szennyes- 

 fehér vagy sárgásfehér alapszínű, vörösbarnán sűrűen foltozott tojást tojik. 



Tojásmérték: H. 52—74; Sz. 43—44 mm. 



A tojó négy hétig üli fészkét. A fiókák pelyheskorukban fehérek, 

 majd barnák s csak harmadik evőkben színeződnek ki. 



Dögön kívül mindenféle hulladékot, piszkot elfogyaszt s ezért Keleten 

 tisztelt madár. 



XXV. CSALÁD. 

 SASKESELYÜFÉLÉK. 



GYPAETIDAE. 



Fej és nyak tollas ; a láb keselyű jellegű, avval a különbséggel, hogy 

 a hátulsó és belső ujj karma erősebb, mint a többi ; a külső és középső 

 lábujj tövét hártya köti össze ; a csűd nagyobbrészt csupasz ; a csőr 



