XXVI. CSALÁD. SÓLYOMFÉLÉK. 383 



gyakori. Javarészök tavaszszal márczius közepe táján érkezik, de nem 

 ritkán találkozunk vele télszakán is. Költözködéskor erdők szélén levő 

 alacsonyabb vágásokban, úgy kisebb fiatalos, bokros erdőrészletekben is 

 többször találtam, valamint elöhegységek. szőlőkkel beültetett lankásai 

 fölött. Rendesen azonban a nyilt lapályokon, nádasok, vetések, rétek 

 fölött látjuk alacsonyan, a föld színéhez közel, röpködni, bizonyos meg- 

 tartott vonalakat bovadászva. Repte könnyű, imbolygó, sirályszerű s a 

 vén hímeket bizonyos távolból — mikor egészben fehéreknek látszanak 

 s csak szárnyuk hegye feketedik — könnyen sirályoknak tarthatjuk. Ez 

 is az alakoskodásnak egy különös neme! A párosodás idejét és a köl- 

 tözködés szakát kivéve, mikor kisebb területen néha több darabot talá- 

 lunk, a rétihéják mindig magukban czirkálgatnak s addig vadászgatnak, 

 míg zsákmán>Ta akadnak. Valóságos földi ragadozók, mert repülő, fán 

 ülő állatot nem bántanak, mint általában erdőben nem tartózkodnak, 

 fára nem vagy csak kivételesen szállnak. A földön tartózkodó kisebb em- 

 lősöket, madarakat, madár tojásokat azonban irgalmatlanul pusztítják. 

 Április havában párosodnak s gyönyörű repülési mutatványokkal udva- 

 rolgatnak. Fészküket a földre réteken, vetés közt, nádszélekben, néha 

 valami bokor vagy kupacz tövébe rakják. Relseje finomabb szálakkal, 

 szőrökkel, mohával, egyes tollakkal van bélelve, különben kóróból, gazból, 

 vastagabb szálakból, levelekből laposan van készítve. Ritkán 3, rendesen 

 4, néha azonban 5 — 6 tojást tojik, melyek rendesen egyszínű kékesen 

 áttetsző fehérek, olykor azonban sárgásbarnán és kormosán foltosak. 



Tojásmérték: H. 40—46; Sz. 32—36 mm. 



A réti héják kikelt fiókáit szürkésfehér pelyhezet borítja. Teljes 

 kitolladzásig ülik a fészket, de kirepülés után csakhamar elválnak egy- 

 mástól s vadászgatnak kora hajnaltól, majdnem délig, délután késő estig. 

 Táplálékuk nyáron: főleg az apróbb mezőkön költő madarak tojásai, 

 repülni nem tudó fiókái, nemkülönben békák, egerek, ürgék, hörcsögök, 

 nagyobb rovarok, szöcskék, tücskök. Békát, rovarokat inkább csak akkor 

 kapkodnak föl, mikor mást nem foghatnak, mert a madártojást, madár- 

 fiókákat pusztítják leginkább. Öszszel és télen azonban sok egeret falnak föl 

 s ez évszakban felbonczoltakban rendesen mást nem is találtam. A mező- 

 gazdaságnak némi hasznot hajtanak ugyan, a mi azonban fel nem éri 

 károsságukat, mert temérdek hasznos madár fészkét fosztják ki, azok 

 fiait, az ülős anyamadarakat, az apróbb szárnyas vadat — fáczán-, fogoly-, 

 fürj csirkéket — kegyetlenül tizedelik. 1897 szeptemberben számos réti- 

 héja mutatkozott Eszterháza vidékén (Sopronm.) s a roppantul elszapo- 

 rodott egér arra a feltevésre engedett, hogy ezeket pusztítják. Két lelő- 



