XXVI. CSALÁD. SÓLYOMFÉLÉK. 391 



kirakott fészkét többnyire a törzshöz közel, elágazásokba rakja. Sokan 

 kétségbe vonták, hogy épületeken is megtelepszik fészkelés czéljából. 

 Ennek ellenkezőjét tapasztaltam; mert vagy 15 év óta szomszédságom- 

 ban, a kőszegi várban, ismerek költ karvalyokat. Daczára, hogy minden 

 évben egy-kettőt ellövök belőlük, fészkelésre a pár beállít s egész éven 

 itt tanyázik. Néha varjúfészket is elfoglal vagy üresen maradtakat bir- 

 tokol. Fészkét évenként megtartja, esetleg a tulajdonosok elpusztulásá- 

 val más pár örökli. 4—5, ritkán 6—7 tojást tojik, melyek vastag héjnak, 

 inkább gömbölyded alakúak s meszesfehér vagy zöldesfehér alapszínükön 

 ibolyásszürkén, halvány sárgásbarnán vagy barnán foltozottak, pettye- 

 zettek. 



Tojásmérték; H. 37—39; Sz. 30—32 mm. 



A tojó maga költi ki tojásait, de az etetést a hímmel közösen végzi. 

 A kirepült fiókákat előbb betanítják a ragadozásra s azután eresztik 

 szabadjukra. A kisebb madaraknak, fel a fogolyig, valóságos réme és leg- 

 esküdtebb ellensége a karvaly. Bátorsága, vakmerősége valósággal meg- 

 lepő. Számtalan esetet hozhatnék föl szemtelen, önfeledtségig elszánt 

 rablásairól, támadásairól. Sokszor megesett, hogy lelőtt madarat, fürjet 

 kapott el előlem s egy ízben Pozsonyban, a vái'os közepén, egy kis népes 

 utcza mellett fekvő fás udvaron, a tiszafák közé húzódott \erebek közé 

 csapott, de oly közel hozzám, hogy szinte lábaimat érintette; ha bot 

 van nálam, kényelmesen agyonüthettem volna. Ragadozási módja hasonlít 

 a héjáéhoz. Nesztelenül suhan át a kertek fölött, fák közt, tisztás 

 erdőrészleteken, erdőszéleken, sokszor egészen a földszínén s a felröppenő 

 madárseregre vagy egyes madarakra felülről csap le, de oly erővel, hogy 

 valósággal « lerúgja* áldozatát. Évek óta figyeltem a szomszédságunkban 

 költő karvalyok életét s azt tapasztaltam, hogy naponként kétszer szok- 

 tak kijárni vadászatra, délelőtt s délután egyszer. A fogott prédát több- 

 nyire mindig ugyanarra a fára, sőt ágra (fenyőfák alsó ágait s általában 

 eldugott helyeket keres) viszi. Valóságos mészárszéke ez! Hangját főleg 

 tavaszkor, párosodáskor hallatja, mikor a magasban holmi repülési mutat- 

 ványokat is tesz párjának. Gyorsan, eg>^másután ejtett ki-ki-ki-ki kü- 

 kü-ki szótagokhoz hasonlít az s igen emlékeztet a nyaktekercs (Jynx 

 torquilla) szavára. Felbonczoltakban találtam ugyan egereket is. de leg- 

 többször czinegéket, rigót, harkályt, s más kisebb madarakat. A ba- 

 romfiakat, míg gyengébbek, szintén elcseni, sőt a hol egy-kétszer jó 

 vásárra akadt, oda rendesen ellátogat. Azért, mert főképpen leghasznosabb 

 madarainkat pusztítja, s az apró vadat, baromfit is tizedeU, legkárté- 

 konyabb madaraink közé tailozik s irtását nem tudom eléggé ajánlani. 



