392 IX. RENn. RAGADOZÓK. 



B. ALGSALÁD. 

 KÁNYÁK. 



MILVINAE. 



Meglehetős vagy általában nagy madarak, fejők azonban aránylag 

 kicsiny. Lábujjaik szabadok, legföljebb a külső és középső ujj tövét köti 

 össze némi kis hártya; csüdjük és lábujjaik inkább kicsinyek; farkuk rit- 

 kábban kerek, többnyire kimetszett vagy villás. 



« 75. NEM : 



KÁNYA. 



MILVÜS Cuv. 1800. 



Kivágott vagy villás farkuk minden más ragadozó madarunktól 

 megkülönbözteti őket s még röptükben is könnyen felismerhetők. 



A VÖRÖS KÁNYA. 



Milvus mihms (L.) i758, 

 IX. tábla. 



[Faico inilvus L. — Milvus regalis Roux. — M. vuigai'is Selb. — Milvus icLinus 

 Sav. — Accipiter milvus Páll. — Milvus ruber Brhm.1 



Népies nevei: villás-, fecskefarkú-, villásfarkú kánya; esi behordó 

 kánya (Tolnám.) 



Jegyei : nagyobb, hosszabb szárnyú és farkú, mint a holló ; főszine 

 élénk rozsdavörös; farka erősen villás, az összecsukott szárnyak hegye 

 a kivágás legmélyebb pontjáig ér. 



Leirása. Öreg hím: feje fehér; alsó teste rozsdavörös; előbbi keske- 

 nyebb, utóbbi nagyobb sötét szárfoltokkal ; felső teste barnás rozsdavörös 

 és fehéres, szürkés tollszegélyekkel ; íark rozsdavörös, a tollak közepe 

 barnás ; szeme és csőre kékesszürke ; lábai és viaszhártyája sárgák. A tojó 

 feje nem oly fehér, hanem rozsdásba hajló, háta barnább, egyszínúbb. 

 A fiatalok világosabbak, a tarkó és a nyak felülről nézve sárgásfehér, 

 rozsdás foltozással, a csőr fekete. 



