396 IX. REND. RAGADOZÓK. 



A DARÁZSÖLYV. 



Pernis apivorits (L.) i758. 



[Falfo apivorus L. — F. poliorhynchus Bechst. — Accipiter lat-ertariiis Páll. — 

 Aquila variábilis Koch. — Pernis commimis Less. — Pern. apium, vesparuni Brhm.] 



Je(jyei: ölyvnagyságú, de kisebb fejű; farkán alig kivehető sávo- 

 lyok mellett öf erőiben feltűnő harántsáv, a tőhöz eső első és a niásodik 

 között levő távolság az utolsó és az ufolsóelőtt való távolságának fele. 



Leírása. Öreg hitn : általában igen eltérő szinezetűek, azért nemi 

 és faji jegyeikre különösen figyeljünk. Legtöbbnyire : fejők világos hamvas- 

 szürke; hátuk sötétbarna, világosabb tollszegésekkel ; alsó testük fehér ala- 

 pon széles barna vagy rozsdásbarna harántsávokkal, hosszanti foltokkal és 

 pettyekkel tarkázott; a tollak szára mindig sötét. A tojó feje barna, alul 

 mint a hím; fiatalabb tojók egyszínű sötétbarnák. Fiatalok feje világos- 

 barna, apró hegyes szárfoltokkal, alul fehéresen, rozsdássárgán habo- 

 zottak, sötét szárfoltokkal, de ezen kívül oly sokfélék, hogy legbiztosab- 

 ban sötét viaszhártyájuk különbözteti meg az öregektől, mely azoknál 

 sárga. Lábai sárgák; szem szürkésbarna, sárga, vörösesbarna, sőt fehé- 

 res; csőr fekete. 



Mértéke: //. 57-64: Sz. 861— 41-5; F. 2^2*5— 27-5; L. 4-5-5-5 

 .Cs. 3 — 3*5 cm. 



Szórványosan egész Európában, majd csaknem a Sarkkörig előíbrdul. 

 Ázsiában, úgy látszik, más fajta a Pernis apivorus pUlonorhynchus 

 helyettesíti, mely főleg keletfelé mindinkább eltér a typikustól. Nálunk 

 költözködéskor többször és sokfelé kerül, mint költő azonban éppen nem 

 valami közönséges, bár szórványosan, úgy hegyi erdőkben, mint a sík- 

 ságiakban is tanyát üt. A lombos fákhoz inkább vonzódik, mint a tűleve- 

 lűekhez. Tavaszi érkezése későre esik ; április előtt ritkán szokott mutat- 

 kozni, inkább e hó második felében, sőt május elején. Májusban, június 

 elején kotlik. Fészkét, hol alacsonyabb, vastag, sűrűbb fákra, hol nagy- 

 odvú füzekbe (Lakatos K. szerint) építi, de szívesen bitorolja más raga- 

 dozó madarak, varjak fészkeit is; az utóbbiakat ágakkal, lombokkal 

 nagyítja meg s teszi megfelelőkké. Fészekalja 2, ritkán 3 tojás, melyek 

 nagyságra és színezetre sokszor különböznek ; legközönségesebbek a kissé 

 fényes héjú vörösbarnás, sárgásfehér, fehéressárga alapszínűek és sötét- 

 barnán, rozsdásan nem annyira foltozottak, mint inkább egy részükön 

 felhősek; a tojás egyéb része egyszínű. A kotlás ideje három hét. 



