430 IX. REND. RAGADOZÓK. 



foltos sáv; a fejtető rozsdás, erősen barnán foltozott; a tarkó rozsdás- 

 fehér alapon sötétbarnán foltos, a hátsó nyak közepén egy nagyobb sötét- 

 barna folt; bajusza fekete, nem határozott; a torok fehér vagy sárgás- 

 fehér ; az alsótest is ily színű alapon, sötétbarnán hosszant foltos, fiatalok- 

 nál oly erősen, hogy az alapszint e rajzolat elnyomja, később az tisztábban 

 látszik s a foltozás kirívóbb, mert gyérebb lesz; a fark középső tolla 

 egyszínű, a többi sem sávolyos, hanem széles, kerülékalakú, világos rozsda- 

 színű foltokkal tarkázott, melyek a tollak mindkét szélén külön őllnak s 

 eif II másba nem folynak, 'A fark hegye rozsdásfehéres; a csőr kékesszürke, 

 hegye felé mindjobban feketésbe hajló; a szem sötétbarna. 



Mértéke: //. 49—54; Sz. 39-5— 40*4; F. 19—22; L. 5-8— 64; 

 Cs. 2-8— 3-2 cm. 



Leggyakoribb keleti és délkeleti Európában, Közép-Ázsiában és télen 

 Arabiában, Perzsiában. Hazánkban több helyen fészkel, de közönségesnek 

 nem mondható. Úgy látszik, régebben gyakoribb s mindenesetre sokkal 

 ismertebb madár volt, kivált a sólymászat korában, mert őseinknek kedvelt 

 vadászó sólyma, hires «kelecsenyje)> ő. Szárnyát, evező tollait kalpagdíszül 

 szintén előszeretettel viselték ; számos történelmi adatunk van erre. Tar- 

 tózkodási helyeit legszívesebben nagyobb vizek közelében, erdőkben, 

 sziklákon választja. A Duna és Tisza mellékén, a Hanyságban, mocsaras 

 ligetes erdőkben reáakadhatni. Az alföldi erdőkben szintén előkerül; 

 Lakatos K. Halason és Kalocsánál találta fészkét. Én ismerem Fehér-, 

 Pozsony-, Temesmegyéből s fogságban tartok egy nógrádmegyei példányt. 

 Az adonyi szigeten. Ercsiben, Pestmegye több helyén, Titelen, Dráva- 

 fokon és a Fertő körül szintén többször lőtték."^' A Hanyságban, a Duna és 

 Tisza mellékén, legtöbbnyire ligeterdökben, fákon fészkel. A Duna és 

 Morva egybeömlésénél azonban, Dévény várfokán (Pozsonym.), 1885-ben 

 körülbelül 100 méter magasan, a várhegy sziklafalában, üregben találtam 

 /észkét, melyből 1886 június 8-án négy meglehetősen anyányi fióka közül 

 egyet megszereztem. Ez majdnem 11 évig volt nálam fogságban; meg- 

 szelídült, nevét értette s hívásra is jött. Nem egyhamar felejtem el azt a 

 napot, mely birtokomba adta! A vár fokáról egy ablakon át Almásy 

 barátommal 30 méter hosszú kötélen bocsájtottuk alá sógoromat a fészek- 

 hez, ki félig a levegőben lógva, csak lábaival támaszkodva, önként vállal- 

 kozott e veszélyes kísérletre. Mégis eredménytelenül, mert a kötél rövid 



* Frivaldszky J. : «Aves Hungariae» czímű művében a 17. lapon Falca Feldeggi Schl. alatl 

 felsorolt példányok is e fajhoz tartoznak, valamint dr. Madarász : « Magyarázó a II. nemzetk. orn. 

 congressus alkalmára rendezett magyarországi madarak kiállításához* czimü mű 62. lapján ugyancsak 

 F. Feldeggi néven említettek is. 



