XXVII. CSALÁD. BAGOLYFÉLÉK. 443 



szemen nevetségesnek mondhatjuk. Azért ezt a mi munkás, segítő — 

 liabár félszeg alakú — barátunkat úgy pusztítani, mint azt löjegyzékeink 

 tanúsítják, legalább is szégyenfoltot vet vadászainkra. 



A RÉTI FÜLESBAGOLY. 



Asio accipitrintis (Páll.) 177Í. 



[Strix accipiirina Páll. — Sir. brat hyotus Forst., Gm. — Str. paluslris Bechst. — 

 Otus brachyotus Steph. — Asio brachyotus Macg. — Brachyotus palustris Bp. — 

 Aegolius brachiotus Key. & Blas. — Brachyotus accipitrinus Mev.] 



Xépies nevei: nádi-, mezei bagoly. 



Jegyei: akkora vagy valamivel nagyobb mint előbbi, színezete is 

 hasonló, csakhogy alul a hosszanti foltok nem szélesednek ki keresztalakúan 

 s finom rajzolatjai sincsenek, inkább rozsdasárgás és erősen, feketés- 

 barnán foltos, a hasa tája felé a foltok keskenyek, sokszor vonalfmo- 

 mak, majd teljesen elenyésznek s az alapszín tiszta; álla fehér; lába a 

 karmokig tollas; az első evező hosszabb mint a negyedik; fülei aprók, 

 nem feltűnők, sokszor alig látszók; a fark középső két tollán szemalakú 

 foltok (a világos harántsávolyban a tollszár mindkét felén egy-egy kisebb 

 sötétebb folt). Csőre fekete, szeme világossárga, lábainak gyapjas tollazata 

 halvány rozsdasárga. (L. I. köt. V. és VIII. tábla.) Akadnak példányok — 

 az Al-Duna vidékéről (Temesmegye) kaptam néhányat s láttam még többet 

 is, — melyeknél a rozsdasárgás alapszínt fehér helyettesítette. (Talán az 

 A. accip. aegolius Páll. fajta ez). 



Mértéke: H. 35-5— 395; Sz. 30'5— 318; F. 3*9— 46; L. 15— 165; 

 Cti. -2-6— 2-8 cm. 



Inkább északi madár, mely azonban egyes helyeken, ritkábban Közép- 

 Európában, de gyakrabban Dél-Oroszországban, Kaukasusban is költ. 

 Ázsiában szintén előfordul. Világrészünk mérsékelt övében költözködéskor 

 gyakori, így hazánkban is igen közönséges ez időszakban, de fészkelése 

 is bebizonyult nálunk. Gzynk Ede 1894 július 7-én Fogaras mellett, a 

 mundrai mocsárban, lőtt egy tojót, (ez a példány gyűjteményemben van) 

 melynek kotlófoltja (meg az elejtés időpontja) valószínűvé tették itt köl- 

 tését, a mit régebben már Lázár K. gróf is gyanított. 1896-ban végre 

 Cerva Fr. május elején. Szúnyog és tírbő puszták környékén (Pest m.), 

 csakugyan több párban találta fészkelve. A tojások a puszta földön voltak, 

 füves kutyatej növényzet (Euphorbia Cyparissias) sűrű aljában. Ugyan itt 

 ő július 23-án egy fészekaljban három fiókát és két záptojást födözött 



56* 



