47í2 X. REND. KUSZÓK. 



A FEKETE HARKÁLY. 



Dryocopus martius (L.) 1758. 

 XIV. tábla. 

 [Picus martius L. — Carbonarius martius Kaup.] 



Népies nevei : fekete horokály (Erdély) ; vasharkály (Máramarosm.) 



Jegyei: majdnem varjunagyságú ; a hímnek egész fejteteje, a tojónak 

 csak tarkója fényes vörös, különben egészen fekete (némi rozsdás árnya- 

 lattal) ; csőre kékesfehér, szaruszínű ; lábai ólomszürkék ; szemei fehérek 

 (fiatalok) s később sárgásfehérek (öregek). 



Mértéke: H. 35—43; Sz. 'Í36—U'b; F. \1—\1'1\ L. 3-5— 37 ; 

 Cs. 5*5 — 6 cm. 



Hazája majdnem egész Európa, Közép-Ázsia egész Khináig, a hol azon- 

 ban — úgy Szibéria keleti részeiben is — szintén előfordul még. Északon 

 a fateny észét határával összeesik elterjedésének határa, s délen ritkább, 

 mint magasabb égövek alatt. A hol összefüggő nagy fenyő- és bükk-erdö- 

 ket talál, régi ősi részleteket, különösen hegyes vidéken, ott ritkán fog 

 hiányozni. Ilyen helyeken mindenütt találkozhatunk vele hazánkban s 

 hallhatjuk nyávogó, siralmasan ejtett plni-jű, hlíü-jű, klíii-jő szavát, a 

 mit azonban reptében nem igen hangoztat, mert ekkor szaggatott krikk- 

 krikk-krükk-krükk formán beszél. Kivételesen leshetjük meg közelből, 

 mert vad, vigyázó madár, melyet a legkisebb gyanú odább űz. Az erdő- 

 ben nem repül magasan, de tisztások, vágások, völgyek fölött szajkó- 

 szerűén, nem igen hullámzó szárnyalással, mindig nagy magasan siet át, 

 jellemző krikk szólásával vonván magára figyelmünket. Erdejét nem 

 hagyja el, hanem ott tölti egész életét a százados, korhadó sudár törzse- 

 ken nap-nap után, minden évszakban. Hatalmas csőrével jókora lyukakat 

 vág a fákon s hogy élelméhez jusson, valóságos ácsmunkát végez, mely- 

 nek nyomát a fa tövében nagy szilánkok, forgácsok árulják el. Fészkelni 

 is ilyen vén, belül podvás törzsekben, ügyesen kivájt lyukakban, ritkán 

 alacsonyan, többnyire nagy magasságban szokott. Áprilisban kotlik s 

 3 — 4 fehér tojása, kézzel alig elérhető mélyen, néhány szál forgácson 

 fekszik a faüregben. 



Tojásmértéii: H. 30—33; Sz. 21'5— 24-5 mm. 



A tojások körülbelül 17 — 18 nap múlva kelnek ki. 



Tápláléka főleg nagy erdei hangyákból, különböző álczákból, rovarok- 

 ból, bábokból, férgekből, hernyókból áll. Különösen szereti a fadarazsak 



