XXIX. CSALÁD. HARKÁLYFÉLÉK. 479 



ben közömbös, részben káros rovarokat, álczákat stb. kopácsol ki s ha 

 azokat a fákat, melyeket e káros rovarok vagy azok álczái, petéi megleptek, 

 már nem is mentheti meg, a kártevők korlátozásában, szaporodásuk 

 megcsappantásában mindenesetre része van. A hangyák megdézsmálását 

 szintén nem Írhatjuk rovására, mert igaz ugyan. hog>^ temérdek erdei- 

 és fekete hangyát (Formica rufa és fuliginosa) költ el, melyek erdö- 

 gazdaságilag inkább hasznos fajok, mivel igen sok kártékony hernyót, 

 rovart, szöcskét stb. emésztenek el; de másrészt vannak kártékony, a 

 fák törzseit rágó hangyafajok is, melyeket harkályunk szintén nem ki- 

 méi, hanem fogyaszt. Tehát kártékonysággal e tekintetben sem vádol- 

 hatjuk. 



Míg ö a nagyobb rovarfajokra veti szemét, addig a fakopáncsok (Den- 

 drocopus) — arányban termetükkel — a fákban és a fakéregben élő kiseb- 

 beket szedegetik s főleg a szú, fadarázsok, fahernyók (Cossus ligniperda, 

 Aesculi stb.), orrmányos bogarak, czinczérek stb. számát apasztják, nem- 

 különben a fatörzseken, repedésekben rejtőzködő pókokat, százlábúakat, 

 férgeket is. Ez a munkálkodásuk részben értéktelen, a mennyiben erdésze- 

 tileg közömbös állatokra irányul, részben hasznos, a mennyiben a farontó- 

 kat is éri. De nem szabad felednünk, hogy a fatörzsek hasadásaiban, meg- 

 repedezett kérge alatt temérdek igen kártékony rovar is befészkeli magát, 

 itt bábozik, ide rakja petéit, melyek csak a kikelet beköszöntével fejlőd- 

 nek életre. Az őszszel, télen és kora tavaszszal kóborló fakopáncsok, a 

 kósza czinegetársaságokkal egyetemben, szorgalmasan puhatolgatják ezeket 

 s éppen azokat, emésztik el a melyeket a czinegék, csuszkák, fakúszók 

 észre nem vettek, vagy a melyekhez piczi csőrükkel nem férhettek s a 

 melyeket, mint szervezetüknek nem megfelelőket, békén hagytak. így azután 

 a harkályok olyan mélyebben a kéreg közt lappangó, veszedelmes lepkepeté- 

 ket is elpusztítanak, még pedig minden mechanikai munka nélkül, minők 

 az apáczapille, búcsújáró pille stb. petéi. Különösen a kis és középső 

 fakopáncs szolgálatai becsesek ez időszakban. A nagy fakopáncs is részt 

 vesz ugyan e munkában, de e mellett előszeretettel falatozza a keménymagú 

 erdei gyümölcsöket, a makkot, bükkfamagot, mogyorót, diót, fenyőmag- 

 vakat stb. Kivételesen húsos gjümölcsök magvát is megkóstolja, de 

 nem valami előszeretettel él velők. 



Ez a faj egész évben keresi a növényi táplálékot s azt mond- 

 hatjuk, hogy legalább is annyira — sőt valószínűleg inkább — magevő, 

 mint rovarfogyasztó. A többi harkályok magvakat általában alig esznek, 

 legföljebb szükségben. Altum ezt a magfogyasztást sem nézhet jó szem- 

 mel s azt mondja, hogy az erdésznek vetőmagtemiését — különösen 



