480 X. REND. KÜSZÓK. 



a szurkos fenyőre czéloz — érzékenyen károsítja. Hát ez lehet igaz bizo- 

 nyos években, egyes kivételes területeken, de általánosságban és honi 

 viszonyaink közt sehogy sem fogadható el. Németországban, a hol úgy 

 látszik — s ezt Altum és más ornithologusok is megjegyzik — a nagy 

 fakopáncs kiválóan a szurkos fenyöerdőkhöz ragaszkodik, működése 

 talán másként bírálandó meg; nálunk azonban fenyőerdökben csak oly 

 közönséges madár az, mint a vén tölgyesekben, ligetekben,"^' azonkívül 

 erdőgazdasági viszonyaink is mások még mostanában, mint ott; tehát 

 gazdasági jelentősége is más szempontok alá esik. A mi erdőbirtokosaink- 

 tól, erdészeinktől — pedig éppen a harkályok felől jól kikérdeztem őket — 

 soha ez iránt panaszt nem hallottam. 



Altum mintegy 40 rovarfajt határozott meg, melyeket a harkályok 

 kétségtelenül megesznek s e rovarfajok erdészeti jelentőségét megállapítva, 

 vonta le következtetését. Hogy minő hézagosak és hiányosak ismereteink 

 egyes madárfajok táplálkozási viszonyait illetőleg, ebből is kitetszik, noha 

 éppen a harkályok gazdasági értékét látszólag oly behatóan vizsgálták, 

 hogy külön könyvek szólnak róla. Bizton mondhatjuk, hogy ha sikerült 

 a harkályok gyomortartalmából egyetlen kutatónak aránylag kis terü- 

 leten 40 rovarfajt meghatározni, úgy még ennél is sokkalta többféle meg 

 nem határozható hernyókat, kukaczokat, petéket, férgeket is költenek el, 

 melyek gyorsan megemésztődve többé az elejtett példányok gyomrában 

 fel nem ismerhetők, nemkülönben, hogy a különböző területeken más és 

 más rovarokat is esznek. Vagyis valószínű, ha még egyszer annyi har- 

 kály példányt vizsgálnánk meg, mint a mennyit Altum vizsgált, madaraink 

 jelentőségét is nem 40, hanem jóval több rovarfaj után Ítélhetnénk meg. 

 így tehát még a harkályok élelmének specziális kutatója sem ment attól 

 a hibától, hogy részletekből vont le általános következtetést. Ebbe a 

 hibába esett akkor is, mikor a zöld- és szürke küllőt, mint főleg hangya- 

 pusztítókat, jó szóra nem érdemesíti, noha ezek inkább a kevésbbé hasz- 

 rfos kis fekete és vörös hangyákat, mint a nagy erdei hangyákat szede- 

 getik s a kártékony hangyafajokat is. Azonkívül a földön más rovarokat 

 is pusztítanak s ezek közt a lótetű kedves falatjuk. De nem csupán a 

 földön élő rovarfajokat tizedelik, hanem a zöld küllő — kivált télen — 

 a falakra is száll, az eresz alatt kutatgat, a méheseket, ablakkereteket 

 kopogtatja s az itt rejtőzködő, repedésekbe, üregekbe menekült legyeket, 

 bábokat stb. szedegeti ki. Hogy méheket is felfalna, állítják, de biztos 

 tudomást magam erről nem szerezhettem. A szükség talán reá kénysze- 



* Madarunk fajtáinak megemlítésénél a 474. lapon czéloztam már erre. 



