XXIX. CSALÁD. HARKÁLYFÉLÉK. 483 



fákat mintegy kiválasztanak s azokat rendszeresen látogatják s szinte las- 

 sanként, de czéltudatosan teszik tönkre. Ha az ilyen bűnöst ellőjük, 

 többé nem lesz az illető fának bántódása, jeléül, hogy csakis az az egy 

 követett el megtorlásra érdemes cselekedetet s nem érheti miatta panasz 

 fajtársainak összeségét. Ezek a megvagdalt, gyűrűsen megkopácsolt, fiatal, 

 egészséges fák általában igen ritkák s tapasztalatom szerint ott fordulnak 

 elő leginkább, a hol a harkályok a fejlődött erdőgazdasági viszonyok 

 következtében alkalmas, rovarokkal bővelkedő vén fákat nem igen talál- 

 nak. Ebből én azt következtetem — s megerősíti vélekedésemet az a 

 körülmény is, hogy újabban több harkálypéldány kezd letérni a régi 

 útról és beteg fák helyett egészségesekre is szállni — hogy e most még 

 csírázó szokásukra a lét harcza kényszeríti őket. A hol t. i. a százados 

 fáknak már hírmondójuk sem akad s az erdőgazdák gondosan ügyelnek 

 arra, hogy minden elbetegesedő, romlásnak induló fa azonnal kivágassék 

 s csupán a teljesen erőben lévők maradjanak meg, a harkályok szüksé- 

 get szenvednek s keresnek, kutatnak az egészségesek törzsein is. Ha 

 azután egyet valamelyikök egyszer már megvagdalt — noha kezdetben 

 eredménytelenül — , a sértett kéregben, sebekben bizonyos rovarélet fej- 

 lődik, mely kész falat nekik, tehát mindig vissza-visszatérnek ahhoz. 

 Nekem, úgy látszik, hogy a dolognak elfogadhatóbb magyarázata ez, mint az 

 a melyet Boden és Altüm (1. 482. lapon a «jegyzetet») adott. Mivel ez a szo- 

 kásuk jelenleg még csak kivételes s bizonyos igen kifejlődött erdőgazda- 

 ságokban számít — Mag}^arországban általában semmit — úgy károssá- 

 got jelenleg e réven sem vethetünk a szemökre; lehet, hogy a jövőben. 

 Különben nag>^on fig>^elemre méltó idevonatkozólag Liebe egyik közleménye 

 (Ornith. Monatsschr. 1892. 209. l.), melyből megtudjuk, hogy azok a 

 külsőleg-belsőleg látszatra teljesen egészséges fák, melyeket a fekete har- 

 kály — emberi felfogás szerint, minden ok nélkül, — összekopácsolt beható 

 górcsövi vizsgálat nyomán nem bizofiyultak egészségeseknek, mert a szabad 

 szemmel nem látható penészspórák már jelentkeztek, vagyis a később 

 kifejlődő betegség első jelei meg voltak a sejtekben. 



Elesik tehát a harmadik pont alatt említett vád jelentősége is, csak 

 úgy mint az utolsóé, mely faépítményeink rombolását írja terhükre. Álta- 

 lában oly szórványosan fordul az elő, hogy szóra alig érdemes. Különben 

 is, a hol megcselekszik azt, bízvást nem csupa kedvtelésből, rontási 

 vágyból teszik, hanem, hog>' a fában rejtőzködő rovarokat szedjék ki. 

 Tehát csak abban vétkesek, hogy a faanyag pusztulását gyorsítják, ille- 

 tőleg reákényszerítik annak tulajdonosát, hogy hamarább pótolja azt, a 

 mit valamivel későbben úgyis pótolnia kellett volna. 



61* 



