XXIX. CSALÁD. HARKÁLYFÉLÉK. 487 



Fészkelő odujokat 1 :20 méter magasan készítik s apró bejáró lyukat 

 hagyva, mindenkor megismerhetjük lakásaikat. Fészekalja 5 — 6 tojásból 

 áll, melyeket áprilisban rak s két hétig kotol. 



Tojásmérték; H. 18—19; Sz. 13—14 mm. 



97. NEM : 



HŐCSIK. 



PICOIDES Lac. 1801. 



Vékonyabb csöralkatával, különösen pedig csonka lábával, melyen 

 csak három ujj van, különbözik az előbbiektől. Színezete azonban szintén 

 tarka, fekete és fehér. 



A HÁROMUJJÚ HARKÁLY. 



Picoides tridactylus (L.) f 758. 



[Piciis liidíu tylus L. — P. hirsutus Vieill. — Aptemus trydactylus Swain. — 

 Tridactylia tridactylus Mev.] 



Jegyei: körülbelül akkora, mint a nagy fakopáncs, nyaka vékony; 

 a hím fejteteje czitromsárga, a tojóé fehér; a hát közepén fehér sáv; a 

 szem fölött, a szemen át s a csőr tövétől lefelé, fekete sávolyok nyomul- 

 nak; két előre és egy hátra irányuló lábujja van; alsó teste fehér, a 

 begy táján — főleg oldalain — fekete hosszanti foltokkal ; a hason és fark- 

 alján szürkésfehér és fekete harántcsikozás. Csőre kékesszürke, lábai 

 sötétebbek, szeme fehér. A szerint, a mint alsó teste tisztább fehér vagy 

 erősebben foltos, két fajtáját különböztetjük meg. Előbbi északibb elter- 

 jedésű (Pic. tridactylus septentrionalis Brhm.), utóbbi inkább déli s az 

 Alpokban, Kárpátokban fordul elő; a nálunk költők többnyire ilyenek 

 (Pic. tridactylus alpinus Brhm.). Egy harmadik fajta a Kelet- és Közép- 

 Szibériában honos, kisebb termetű, Pic. tridactylus crissoleucus Bp., mely- 

 nél a fehér rajzolatok is nagyobbak. 



Mértéke: H. 23-8- 247; Sz. 12-7-13; F. 9-9-2; L. 2-3—2-45; 

 Cs. 2-8-3 cm. 



Az Ó-Világ északi részeit lakja, délen csak a nagyobb, magasabb 

 hegységekben fordul elő. Nálunk a Kárpátok terjedelmes fenyveseiben él, 

 különösen Felső-Magyarországban s Erdélyben a Retyezáton. A közép- 

 hegységbe legföljebb őszszel és télen ereszkedik le, a síkságot pedig álta- 



