XXX. CSALÁD. JÉGMADÁRFÉLÉK. 493 



A. ALGSALÁD. 

 JÉGMADARAK. 



ALGEDININAE. 



Csőrük hegye keskenyebb mint magas, oldalt összenyomott; orr- 

 lyukaik hasítékalakúak. Főleg halakat esznek, földi lyukakban (hosszú 

 c'satunias l)L'.iáróval) fészkelnek. 



99. NEM: 



JÉGMADÁR. 



ALCEDO L. 1758. 



Igen rövid egyenes farka, mely alig éri fel a szárnyhosszúság felét, 

 a rövid belső ujj, mely a középső ujj második izéig ér, jellemzi. 



A JÉGMADÁR. 



Alcedo ispida L. Í758. 

 XVI. tábla. 



[Alcedo hispida Less. — Alc. advena Brhm.] 



Népies nevei: halászmadár (Veszprémm.) ; vizi király (Baja). 



Jegyei: pacsirta nagyságú, de rövidebb, nagyobb fejű, zömökebb 

 testalkatú; felül föszíne zöldeskék; a fej haránt foltjai és a szárnyfedők 

 foltjai, úgy háta középen levő széles, foszlott tollazatból álló sáv, fényes 

 világoskék ; farka azúrkék ; torka fehér, némi sárgás árnyalattal ; alsó teste 

 rozsdás narancsszínű; lábai (L. I. köt. V. tábla.) vörösek; szemei sötét- 

 barnák. A tojó és hím abban különbözik egymástól, hogy utóbbinak egész 

 csőre barnásfekete, csak a száj zug élénk vörös, utóbbinál az alsó káva 

 tőfele vöröses narancsszínű. A fiatalok nem oly élénkek, mint az öregek 

 s nyakelejük, úgy mellük tollszegélyei hamuszürkések. 



Mértéke: H. 16-8— 17-7; Sz. 7-3— 78; F. 3-5-4; L. 0-9— l'l; 

 Cs. 3*5 — 3*75 cm. 



Angliában és Dániában van elterjedésének északi határa, külön- 



