512 XIII. REND. ÉNEKLŐK. 



XXXVI. CSALÁD. 

 FECSKEFÉLÉK. 



HIRUNDINIDAE. 



Jellemző alakjuk annyira ismeretes, hogy alig kell bővebben leirnom. 

 Lapos fejők, nagy szemeik, kis lábaik, igen hosszú hegyes szárnyaik, 

 melyekben az első két evező leghosszabb (a tulajdonképpeni első evező 

 hiányzik s náluk az a toll az első, mely más madaraknál a második) 

 legközelebb hozzák őket az előbbi rend utolsó fajaihoz. Csőrük is lapos, 

 rövid, szájok meglehetős nagy; a csüd rövidebb a középujjnál; a fark 

 többnyire villás. Üregekben, földi vagy fali lyukakban, sziklarepedésekben 

 vagy sárból épült s falakra tapasztott fészkekben költenek. Legtöbbet 

 mozognak a levegőben, a földre szállva ügyetlenek, legföljebb néhány 

 lépést tehetnek ; épületeken, sziklákon, falakon, ritkábban száraz fasuda- 

 rakon, nádon pihennek. A legjobban repülő madarakhoz tartoznak. Ének- 

 lésük inkább csicsergés. Táplálékuk rovarokból áll, melyeket legtőbbnyire 

 reptökben fognak. 



105. NEM : 



KOTRÓFECSKE. 



GLIVIGOLA Forst. 1817. 



Farkuk kivágott vagy egyenes; szinezetök felül fénytelen barna, 

 alul fehér. Többnyire földi lyukakban költenek s fehér tojásokat raknak. 



A PARTI FECSKE. 



Clivicola riparia (L.) i758. 



[Hirundo riparia L. — H. cinerea Vieill. — Gotyle riparia Boie. — Cot. mic- 

 rorliynchos, fluviatilis Briim. — Clivicola europaea Forst. — Gotile riparia Sharpé.) 



Népies nevei : marti fecske (Erdély) ; partika fecske (Barbacs, 

 Sopronm.). 



Jegyei: legkisebb fecskénk; csüdjei csupaszok; farka kivágott, egy- 

 színű. Az öregek felső testrészei, pofái, mellörve, szárnyai, farka, az alsó 

 test oldalai szürkés földszinű barnák; torkuk, hasuk, farkaljuk fehér; 



