514 XIII. REND. ÉNEKLŐK. 



esik. Magas, meredek, agyagos partok felső szintjét foglalják el s hosszú, 

 egy méternél is mélyebb, csatornákat vájnak abba, melyek katlanszerü 

 végébe rakják finom szálakból, gyökerekből, szőrökből és tollakból készült 

 fészkeiket. A bejáró lynkak rendesen közel vannak egymáshoz s mindig 

 nagy társaság lepvén a telepet, a partoldal szitaszerüen átlynkgatott. Ha 

 közvetetlen a víz mellékén nem találnak alkalmas partot, a közeli szakadá- 

 sokat, nagyobb gödrök oldalát foglalják el. Május vége felé s június elején 

 a folyton nyüzsgő, sürgő-forgó, méheshez hasonló élénkségű telepen 

 többnyire tojásokat találhatunk, egy-egy fészekben 5 — 6 db.-ot, melyek 

 egyszínű fehérek. A kotla s 13 napig tart. 



Tojásmérték: H. 17—19; Sz. 12—14 mm. 



Poénként csak egyszer költ. 



Apró bogarakat, legyeket, szúnyogokat leginkább eszik s főleg röp- 

 tében kapkodja el azokat. Az által, hogy vizbő vidékeinken nagyon szá- 

 mos, nem kicsinylendő hasznot hajt a rengeteg szúnyog s más kellemet- 

 len, sőt kártékony rovarok korlátozásával. Ezért ne zavarjuk meg fészkelő 

 telepeiket, melyeket sok helyen a csintalan gyermekek — puszta kíván- 

 csiságból — évről-évre háborgatnak, pálczikákkal piszkálják, kiássák vagy 

 betömik a föld mélyébe vájt otthonukat. 



106. NEM: 



GATYÁSFECSKE. 



CHELIDONARIA Rchw. 1889. 



Gsüdjüket és lábujjaikat apró pehely borítja : farkuk nem annyira 

 villás, mint inkább csak erősen kivágott. 



A MOLNÁR FECSKE. 



Chelidonaria urbica (L.) i758. 



[Hirundo urbica L. — H. lagopoda Páll. — Chelidon urbica Boie. — Ch. fenes- 

 trarum, tectorum Brhm.] 



Népies nevei: fehérmellü fecske; házi fecske; lármás fecske 

 (Hontm.) ; gatyás fecske (Bia, Abaujm.). 



Jegyei: valamivel kisebb, mint előbbi; nemi jegyei alapján ettől 

 és a parti fecskétől is könnyen megkülönböztethető. Fölül fényes kékes- 



