XXXVII. CSALÁD. LÉGYKAPÓFÉLÉK. 529 



használnak — északon határozottan hasznos. Szépsége és ártatlan volta 

 parancsolja, hogy kíméljük s ne fogdozzuk, löjjük. Mert pusztításával 

 azt cselekeszszük mi az északi népeknek, a mit nekünk az olaszok tesz- 

 nek, mikor énekes, hasznos madarainkat öldösik. 



B. ALCSALÁD. 



J.ÉGYKVPÓK. 



MUSGIGAPINAE. 



Csőrük karcsúhh s tőben nem annyira széles és lapos mint az előbbi 

 nemé. Rendesen a 3 4-ik evező leghosszabb. A csüd oldalán nincsen 

 semmi paszta. 



109. NEM : 



LÉGYKAPÓ. 



MÜSCICAPA Briss. 1760. 



Csüd oly hosszú, mint a középső új,j ; a külső újj első ize a középső 

 újjal össze van nőve. Szárnyuk hosszú, legalább a fark közepéig sőt 

 azon túl ér. Lábaik gyengék. 



A SZÜRKE LÉGYKAPÓ. 



Mtiscicapa gr'isola L. il66. 



XX. tábla. 



Butalis grisola Boie. — But. montana, pinetorum Brhm.j 



Jegyei: verébnagyságú; fölül egérszürke, alul fehér, a fejtető fe- 

 ketés szíírfoltokkal. a begy barnásszürke hosszanti foltokkal, szárny és 

 fark feketésszürke, a szárnyfedők és hátulsó evezők fehéresszürke szegé- 

 ^;ekkel ; második evező hosszabb az ötödiknél, két leghosszabb evezőjének 

 külső széle — közepétől a hegyig — szűkített. Csőre fekete, az alsó káva 

 töve szürkés: szemei sötétbarnák; lábai feketék. A iojó hasa szürkés- 

 árnyalatú. A jiafalok fölül világosszürkék, fehér pettyekkel s barnás pik- 

 kelyes rajzolatokkal tarkítva ; a szárnyon két sárgásbarna harántcsík. 



Chernél: Magyaroraiág madarai. II. "/ 



