554 XIII. REND. ÉNEKLÖK. 



vékony n\^iú\ letördelik s közvetve — a hasznos madarak pusztításával 

 is károsítják öt; másrészt azonban a cserebogarak szaporodásának hat- 

 hatós korlátozói, a mi meglehetősen ellensúlyozza kártételeiket, kivált ha 

 tekintetbe veszszük, hogy ártalmas hernyókat is pusztítanak néha. 



A vadász feltétlenül ellenséget láthat benne, mely rendes vadász- 

 területen meg nem tűrhető. 



A halász szintén némi — bár többnyire lényegtelen — károsodást 

 jegyezhet bűnlajstromára. Itt-ott, rendezett halgazdaságban, tehát nem 

 szívesen látott vendég. Hogy nemcsak silány halat pusztít, — ezeket 

 nagyon szívesen, gyakran üldözi — hanem nemes fajokat is, azt ujab- 

 ban jegyezte fel róla — a dolmányos varjúról — Krisán György Petro- 

 zsény vidékén, a ki többször megfigyelte a varjakat pisztráng halász- 

 (jatás közben s meggyőződött, hogy egy ízben iíSVa cm. hosszú pisztrángot 

 is fogott ez a tolvaj. (Természet 1898. XIX. 15. 1.). Másutt, a hol gém- 

 telepek vannak, közvetve hasznot is szerez a halásznak, mert e hal- 

 tolvajok tojásait szorgalmasan lopkodja. 



A (jíjírniőlcsősben, kertben károsságuk és hasznuk körülbelül ki- 

 egyenlítődik, esetleg az utóbbi jelentősebb. 



A mezőgazdaságban is — általában véve — szereplésök túlnyo- 

 móan hasznos, mert egérszaporodás esetén tizedelik e veszedelmes rág- 

 csálókat s roppant mennyiségű ártalmas rovart, férget fogyasztanak. 

 Nem szabad azonban megfeledkezni arról, hogy helyenként és időnként 

 a veteményben, kukoriczában, ki nem csépelt gabonában, kárt is okoz- 

 hatnak, sőt a már csirázó vetést is kitépik! 



S hogy gazdasági jelentőségöket teljesen megvilágítsuk — a mi a 

 vadászat szempontjából is némi csekély enyhítő körülmény — nem 

 szabad elhallgatnunk azt a szokásukat sem, hogy számos veszélyes 

 ragadozó madarat üldöznek, következetesen hajszolnak s így annak 

 rossz szándékait megakadályozzák. Bizonyos tekintetben ez közvetett 

 haszon. Szintúgy az a működésük sem közömbös, melyet az állat- 

 tenyésztőnek tesznek, mikor megszállják a csordát s a disznók há- 

 táról szedegetik le a mindenféle zaklató élősködőket. Mindebből le- 

 vonhatjuk a következtetést a vele szemben követendő magunktartására. 

 Kimerítőbb, sok helyen folytatott tapasztalatok egyben-másban módosí- 

 tani fogják ez általános mai felfogást, de hát ilyen kérdésekben bevég- 

 zettségről, örökre megingathatatlan eredményről, döntésről szó sem lehet. 

 A túlságos sok varjú nem áldás, az bizonyos ; de őket végleg kiirtani 

 sem volna tanácsos. S habár ez talán sok fülnek igen « diplomatikusan » 

 hangzik is, még sem mondhatok mást, meit újból hangsúlyozom, rop- 



