XXXIX. CSALÁD. VARJÚFÉLÉK. 561 



113. NEM: 



SZARKA. 



PICA Briss. 1760. 



Farkuk jóval hosszabb, mint a szárny s lépcsőzetes; az 1-ső evező 

 keskeny, kardalakú, alig ér a 2-ik közepéig; a 4 — 5-ik evező a leghosz- 

 szabb. Fejők tollazata rövid. Nyugtalan, igen élénk, csörgő szavú, szemes 

 madarak ; fészküket sajátszerű tetőzet jellemzi. 



A SZARKA. 



Píca pica (L.) i758. 

 XXII. tábla, 



[Gorvus pica L, — Pica caudata Keys. & Blas. — Corvus rusticus Scop. — 

 Pica europaea Boie. — P. vulgáris, gemianica, septentrionalis Brhm. — Pica rustica 

 Dress.] 



Né|)ii»s nevei: rudas madár (Tokaj). 



Jegyei: feje, nyaka, begye, háta, farkalja, czombtollazata, felső 

 farkfedői feketék ; melle és hasa, valamint szárnyfedői — összefüggő nag>^ 

 fehér foltalakban — fehérek; a nagy evezők belső fele szintén fehér, 

 hegyük és külső szélük fekete ; a többi szárnytoll fekete, kékes és zöldes 

 érczfénynyel ; a fark azonképpen, tőfelén zöld, hegye felé bíboros, kék, 

 aranyos bronzfénynyel ; farcsíkja szürkésfehér. Csőre, lábai feketék; 

 szemei sötétbarnák. 



Mértéke: H. 41—45; Sz. 19-8— 219; F. 23-6—27; L. 48—52; 

 Cs. 3-5— 3-8 cm. 



A nálunk is roppant közönséges szarka Európában szinte minde- 

 nütt, Észak-Ázsiában Khínáíg s Észak-Amerika legnagyobb részében ott- 

 honos."*^ Kiváló nagy elterjedésénél, gyakoriságánál fogva, termete és 

 szinezete nem mindenütt egyforma, hanem számos kisebb-nagyobb elté- 

 résekre hajhk. Sok fajtája közül minket leginkább a Közép-Ázsiában 

 typikusan fellépő: Pica pica leucoptera Gould., mely valamivel nagyobb, 

 fehérebb szárnyú a rendesnél (Czynk az erdélyi példányokat nagyobbak- 



* Sharpé az itt élőket nem különbözteti meg az európaiaktól. Az amerikai ornithologusok 

 azonban Pica pica hudsonica (Sab.) fajtának veszik. Checklist of North-American birds 1886. 240. 1. 



71 



Cfienif.l : Magijarorsiútj madarai. II, ' 



