572 XIII. RENIJ. ÉNEKLŐK. 



donságáfiak, melyet nem rontanak le oly bűnök (nagy mértékű madár- 

 fészekpusztítátí, madárfiókák rablása), mint a szajkónál. Helyenként basz- 

 nál, lielyenként károsít, általában közömbös — így ítélhető csak meg. 



D. ALCSALÁD. 

 HA\ ASI CSÓKA K. 



PYl^RHOCOHACINAE. 



Aránylag vékony, ívesen hajlott csőr s formásabb, karcsúbb termet 

 jellemzi őket. 



116. NEM: 



HAVASICSÓKA. 



PYHRHOGOHAX Tiinst. 1771. 



Hosszú, hegyes szárnyukban a 8— 5-ik evező leghosszabb, az 1-ső oly 

 hosszú, mint a í2-od rendű evezők, az összecsukott szárnyak hegye az 

 egyenes fark végéig ér. Szinezetök fekete, lábaik sárgák vagy vörösek, 

 úgy csőrük is. Életmódjuk a csókákra emlékeztet, magas, sziklás hegyek 

 falazatát népesítik, hasadékokban, sziklaüregekben fészkelnek. 



A HAVA Sí CSÓKA. 



Pyrrhocorax pyrrhocorax (L.) ilC^. 



^. [Coivus pyrrhocorax L. • — Pyrrh. alpiiius Vieill. — Pyrrli. iiioiiluiius LJuhm. - 

 Fregilus pyrrhocorax Sws. — Pyrrh. forsythi Stolizka.] 



Jegyei: egészen olyan, mint egy vén hím fekete rigó, csakhogy 

 még egyszer akkora ; egészen fekete, csőre sárga, lábai vörösek (a íiatalok 

 lábai barnásak) ; szemei sötétbarnák. 



Mértéke: H. 35—38-6; Sz. 26-7— 28-2; F. 14-16'5; L. 4'2— 48; 

 Cs. 2-8— 3-4 cm. 



Közép- és Dél-Európa havasaiban, kősziklás részletek táján fordul 

 elő s őszszel lenyomul a völgyekbe is. Magyarországban leginkább a 

 Tátra-hegységben él, Erdélyben is került néha szem elé, általában azonban 

 nálunk ritka. íme adataink előfordulásáról : Gróf Wodzicki 5000' magasan 



