580 XIII. REND. ÉNEKLŐK. 



A SEREGÉLY. 



Stut^nuü vulgari<i L. Í7fi8. 



[Sturnus variiis Meyer. — St. domesticiis, sylvestriiis, nitens Briim. — St. gut- 

 tatus Macg.] 



Népies nevei: serege (Fehérm.); seregé v. seregil (Vasm.); seregje 

 (Alföld); seregény (Somogym.). 



Jegyei: az öregek föszíne fekete, bíboros, kékes, ibolyászöld ércz- 

 fénynyel, helyenként a tollak vége nyílhegyszerü, fehéres, barnásfehér 

 foltu, különösen öszszel egészben foltozottabb ; a fej, begy és alsó test 

 tollai keskeny lándzsahegy alakúak; a fiatalok alapszíne barnás hamu- 

 szürke, torkuk világos, mellük azonképpen, csakhogy fehéren és barnán 

 hosszant sáv olt. 



Leirásíi. A typikus színezetű seregély (Sturnus vulgáris L. |ty- 

 picus]) nálunk nem fordul elö, hanem az a fajta, mely Közép-Európá- 

 ban és Ausztriában is tartózkodik: a Sfurnus vulgarifi infermediufi 

 Sharpé. Praz. (sophi;e Bianch.) ; ennél a fejbub, torok, nyak és begy 

 ihohjáH hiborHzínü, a pofák és a szárnyfedők pedig zöldes érczféngűek, 

 ellenben az inkább északon honos, nálunk nem élő typikus példányoknál, 

 az egész fej, torok, nyak zöldes érczfényű. Keletfelé, nevezetesen a Közép- 

 Szibériában élő seregélyeknél az egész fej, nyak — pofák is — úgy a 

 szárnyfedők biborfényűek, nem zölden csillogók (Sturnus vulgáris 

 menzbieri).^ A tojó alapszíne nem oly sötét, mint a hímé, foltozása 

 kiterjedtebb, a szárnytollak barnásszürke szegesei szélesebbek. Az öregek 

 csőre nyáron sárga, télen feketésbarna, a fiataloké barnásfekete. Az 

 öregek lába vörösesbarna, a fiataloké sötétbarna. A szem fiatal korban 

 barnásszürke, később sötétbarna. 



. Mértéke: H. 203 -215; Sz. 12-5—13; F. 6-3— 65; L. 2-2— 24; 

 Cs. 2'4— 2*5 cm. 



A seregély egész Európában fel a 70° é. szél.-ig előfordul, úgy szintén 

 Szibéria jó részében. Nagy elterjedése okozza azokat a szinezeti eltéré- 

 seket, melyekre az imént reámutattam. Ezeken kívül még megkülönböz- 

 tetik a Dél-Európában honos, typikus alakjában foltozatlan fajtát — 

 Sfurnus vulgáris unicolor Marm. 1819 — sőt másokat is. Hazánkban — 

 csak úgy mint egyebütt — általánosan ismert; noha nem minden 



* A különböző seregélyfajták jegyeit, eltéréseit ismertette Bianchi : Ann. Mus. zool, del' Acad, 

 imp, d. Scienc. St. Petersbourg I. 1896, Németül : Oriiith. Moiialsber. 165— -169. 1. 



