5í)8 XIII. REND. ÉNEKLÖK. 



s élelmöket maguk szerezhetik meg, meglazul a családi kötelék ; az 

 öregek újból szaporítanak, a fiatalok pedig iíjúságuk aranykorát élvezik 

 végig : gond nélkül, szabadon úgy, a mint csak madár lehet a természet 

 szép ölében. 



A pinty lényében az üdeség, fürgeség kidomborodó vonás; külö- 

 nösen mikor énekel, valami felfrissítöt, vidámítót találunk megjelenésé- 

 ben. Idegrendszere igen érzékeny, s ha a nép azt tartja, hogy mikor a 

 pintyek izgatottak és igen énekelnek, időváltozást éreznek : hát elismerhet- 

 jük a tapasztalás helyességét. Repte gyors, nagyobb távolságokra hullámos, 

 a fák koronái közt — kivált mikor kergetődznek — rendkívül ügyes, 

 nyilaló. A földre gyakran leszállnak s lassan, kényesen lépkednek. Néha 

 fejők búbján toUaikat felborzolják, a mi arra vall, hogy kedélyeskedni is 

 tudnak. Az ágakon nem annyira ugrándoznak, mint folyton ide-oda sétál- 

 gatnak, a mi igen sajátságos tulajdonságuk. Táplálékuk tavaszszal, nyár 

 elején, nyáron hernyókból, apró rovarokból, álczákból, pókokból, legyekből, 

 kukaczokból, kis pillékből stb., mellesleg magvakból áll. Mialatt fiókáikat 

 nevelik, a rovartáplálék majdnem egészen háttérbe szorítja a növényi 

 eledelt. Később, mikor az olajos magvak érni kezdenek és kínálkoznak, — 

 tehát őszszel, télen — ezekre veti magát s rovarokkal nem törődik. A káros 

 rovarok pusztításával, hernyózásaival, gyümölcsgazdáinknak határozottan 

 hasznot hajt. A veteményes földeken, konyhakertekben, s olajos mag- 

 vakat termő gazdasági növénytáblákon (mák, kender, repcze stb.) azon- 

 ban csak úgy, mint erdei vetésekben, erdei famagvakban (fenyő, bükk) 

 helyenként, időnként érzékeny kárt is okozhat. Mert ilyen bő tápot 

 nyújtó helyeket rendszeresen látogat, még pedig gyakran csapatosan, 

 sőt más rokonfajokkal egyesülve. Aratás után a kopár mezőkön, gazos 

 tarlókra, ugarokra, a szőlőben felburjánzott dudvákra járnak ezek a 

 sármányokkal, zöldikékkel, kenderikékkel stb. megerősödött s száz vagy 

 még több tagra szaporodott seregek, melyek a gyomok, gazok magvait 

 lakmározzak s nem kicsinylendő tevékenységet fejtenek ki abban, hogy 

 a gazdának e növényellenségeit irtani, korlátozni segítik. Általában 

 közömbös madárnak mondhatjuk ugyan, helyenként azonban, pl. gyü- 

 mölcstermő vidéken jóval több hasznot tesz, mint kárt; mert a mint 

 mondottuk, csak bizonyos esetekben viselkedik úgy, hogy védekezni kell 

 ellene, a mi nem nehéz, mert pl. veteményes kertből egy-két lövéssel 

 elriaszthatjuk vagy a friss vetést betüskézhetjük, fenyőágakkal befödhetjük. 



