XLII. nSALÁU. PINTYFÉLÉK. 599 



123. NEM: 



ZÖLDIKE. 



LIGURINUS Kaiip. 1829. 



Termetök verébszerú, úgy csőrük is, csakhogy tőben sokkal vasta- 

 gabb; színezetük túlnyomóan zöldes. 



A ZÖLDIKE. 



Ligurinus chloris (L.) 1758. 



! Loxia chloris L. - " Linaria chloris Macg. — ^ Coccothraiistes chloris Páll. — 

 Fringilla chloris Temm. — Chloris hortensis Brhm. — Chloris chiysoptera Landb. — 

 Chloris ílavigaster Swains. — Chloris vulgáris Cab. — Ghlorospiza chloris Bp. — 

 Chloris chloris Sharpé.] 



Xépies nevei; rütyü (Alföld) ; lőrike; krédling (Veszprém) ; '♦^ gréli 

 (Sopronm.) : ződi vagy zöldi (Baja) ; harangocska (u. o.). 



Jey>'ei : verébnagyságú ; az örey hím főszíne sárgászöld, fejbub és 

 tarkó szürkésbe játszik; hasa sárga; a számyszéle és a nagy evezők 

 külső szegélye sárga ; a fark sái"gafekete hegyű ; szárnyfedők és másodrendű 

 evezők szürkések. A tojó főszíne zöldesszürke, fölül barnás, sötétes szárfol- 

 tokkal ; farcsíkja zöldessárga, úgy a kis szárnyfedők is, noha utóbbiak szür- 

 kébe játszók; a nagy evezők külső széle sárga; a fark tőfele sárgás, hegye 

 sötét szürkésbarna. A fiatalok felül fakóbarnák, alul barnásfehérek, söté- 

 tebb hosszanti foltokkal ; farcsíkjuk sárgás. Csőre tavaszszal világos hús- 

 színű, őszszel szürkésbarnába hajlik; szeme sötétbarna; lábai szennyes 

 hússzínűek. 



Mértéke: H. 15—15-9; Sz. 8—88; F. 6—6-7; L. 1-8- 2-2; 

 Cs. 1'3 — l'ő cm. 



Egész Európában fel a 65° é. szél.-ig, észak-nyugoti Perzsiában és 

 Turkesztánban előfordul. A délibb vidékeken tartózkodók élénkebb 

 színezetűek s ezeket némelyek külön fajtának — Chloris chloris aurantü- 

 ventris — tartják. Gyümölcsöseinkben, erdőszéleínken, kertjeinkben, 

 ligeteinkben, mindenütt közönséges; fasorokban, kisebb facsoportokban 

 szintén reáakadhatunk, de nagy erdőségekben, hegyekben hiába keressük. 



* A német tGrünliogt-ből. 



