610 XIII. REND. ÉNEKLÖK. 



legelőkelőbb külsejű tagját, mely czifra, tisztaságos köntösével méltán 

 legszebb apró madaraink közé sorolható. Örökké eleven, jó kedvű lénye, 

 ügyes mozdulatai, könnyed repte, vidám csicsergő éneke — miközben 

 német nevét «stig-licz, stige-licz» emlegeti — hamar megkapják az ember 

 figyelmét s vonzalmát. Ezért a kalitkában is szívesen tartják. 



Kertekben, gyümölcsösökben, hézagos, nem összefüggő erdőkben, 

 fasorokban, temetőkben legszívesebben üti fel tanyáját s április második 

 felében kezd költeni. A párok hűségesen mindig együtt járnak, együtt 

 keresik épülő fészkök anyagát s míg a tojó például a falról valami pók- 

 hálót szedeget, addig a hím jó kilátást nyújtó, magasabb pontra — leg- 

 inkább fahegyre — telepszik s világgá fütyörészi boldogságának érzelmeit. 

 Csicseregve együtt szállnak azután vissza a kiválasztott fához, mely több- 

 nyire gyümölcs-, gesztenye-, ákácz- vagy más lombos fa, s valamelyik 

 kihajló ágvillában, néha a főtörzstől jó messzire, 3 — 14 méter magasan, 

 megépítik remek szép, kis kerek csészéjű fészköket. Belül finom szőrök- 

 kel, rendkívül simára kikerekítik, külsejét száraz szálakból, pókhálókból 

 készítik, czérna és pamutdarabkákat is keverve a burokba, mely szinte 

 oda van szőve, kötözve az ághoz, hogy a szél egykönnyen le ne fuj- 

 hassa. Május elején 4 — 5, halvány kékeszöld alapszínen, szürkésen és 

 vörösbarnán pettyezett tojást találhatunk benne. A tojások alakja, úgy 

 színezete azonban meglehetős változékony. (XL. tábla.) 



Tojásmérték: H. 16—17; Sz. 12—13 mm. 



A tojó 13 nap alatt költi ki fiókáit, s miután nagyra nevelte őket, 

 még egyszer költ. A fiatalok czibebek, czibebek hangon hívogatnak s kér- 

 nek élelmet, melyet az öregek sűrűn hordanak nekik. Öszszel csapatosan 

 járnak s különösen a bogáncsokra, bojtorjánokra szeretnek szállni, mely- 

 nek magvai étlapjukról soha sem hiányzanak. Czinege módra csimbasz- 

 kodnak fel a kórókra, a kalászos dudvákra s valóban szép látvány ilyen 

 falatozó tarka-barka tengelíczcsapat. 



Az, hogy néha virágbimbókat, rügyeket is lecsípdes, nem sok jelen- 

 tőségű, mert ritkán teszi. A mi kis kárt esetleg hasznos magvacskák 

 elköltésével okoz, azt is ellensúlyozza a dudva magvak pusztításával. Ezen 

 kívül néha egy-egy rovart, hernyót is eszik s kezdetben fiókáit is rovarok- 

 kal táplálja. Gazdaságilag tehát — egészben véve — közömbös. Mint 

 kertjeink ékes madáralakja azonban megérdemli, hogy védelmünkbe 

 fogadjuk. 



