XLIII. CSALÁD. PACSIRTAFÉLÉK. 641 



134. NEM: 



FÜLESPACSIRTA. 



OTOCORYS Bp. 1838. 



Fültájuk fölött egy-egy tollszarvacskájuk van; hátsó karmuk majd- 

 nem egyenes; első evező hiányzik, fejükön feltűnő rajzolat. 



A HAVASI FÜLESPACSIRTA. 



Otocorys alpestris (L.) i758. 

 XXrV. Tábla. 



[Alauda alpestris L. — A. flava Gm. — A. nivalis Páll. — Phileremos alpestris 

 Brhm.] 



Jegyei: pacsirtanagyságú; az öregek: homloka, szemöldöksáva, 

 torka halavány fehéressárga; fejbub és a tollszarvacskák, pofafolt, és a begy 

 fekete; nyaka (felülről nézve), farcsíkja halavány szürkésbarnás rózsa- 

 színű, ugyanilyen árnyalatú a különben pacsirtaszerú hát és szárny; a 

 fark feketésbarna, a szélső toll külső szegélye fehér; a középső két fark- 

 toll olyanforma, mint a hát ; csőre fekete, csak az alsó káva töve világos ; 

 lábai feketék; szemei dióbarnák. A tojó háta szürkésebb, nem vöröses. 



Mértéke: H. 16-4— 173; Sz. 10-4— 1 15; F. 7—7-2; L. 2—22; 

 Cs. 1-2— 1-34 cm. 



Ez a pacsirta Európa, Szibéria és Amerika északi részeiben a hegy- 

 ségeket, fensíkokat, síkságot és tundrákat lakja. Tromsönél, 69° é. szél. fölött, 

 a Flöifjelden 900 méter magasan fészkelve találtam s egy fiatalt, Vadső szi- 

 getén a Varanger fjordban 70°4' é. szél. alatt, elevenen fogtam. Néha tél 

 idején meglátogatja Közép-Európát is. A Nemzeti Múzeum példányai Pest- 

 megyében január és február havában lövettek. Csató J. gyűjteményében 

 egy 1856 januárban Ganczágánál ejtett példány van, melyet Buda Elek 30-as 

 csapatból kerített. Bcda Á. a hátszegi völgyben többször megfigyelte s 

 1880-ban lőtte is. 1894-ben Kécsán (Torontálm.) lövetett s 1894/5 telén 

 Temes-Kubinnál, hol Menestorfer gátbiztos csapatban látta. Előbbi pél- 

 dányi: Lendl dr. praeparatoriumába küldték. 1897 nov. 27-én Gs.-So- 

 morján is 3 darab lövetett. Lehetséges, hogy a déH megyékben elő- 

 kerülő füles pacsirták nem északiak, hanem a Boszniában, Bulgáriában 



81 

 Chernél : Magyarország madarai. II. 



