668 Xin. REND. ÉNEKLŐK. 



Órákban, mikor a tojó szabadságát táplálkozásra fordítja. Az otthon 

 melegséges táját azonban akkor sem hagyja el, hanem ott keresgél annak 

 közelében. Mintán kikelt az ntolsó tojás is, a már megkezdödtUt etetés 

 fáradsága a felnevelés és gondja a kis szülök egész valóját igénybe veszi. 

 Nem könnyű dolog ennyi éhes, folyton falatozni akaró apró torkocskát 

 nap-nap ntán kielégíteni, a mellett a saját éli(")ket is csillapítani. De a 

 ezinege-pár szülői feladatát szeretettel, igaz odaadással, gondoskodásának 

 egész melegével teljesíti. A ki látta ezt az önfeláldozó, fáradhatatlan 

 munkát, az mindenkor szívesen és csodálkozással fog reá visszaenüé- 

 kezni. Lázasan, szakadatlanul folyik az reggeltől estig, egy nap úgy, mint 

 a másikon. .A tojó kirepül a fészekből, még czinczognak benn a kis 

 éhesek, máris ott terem szökkenő reptével a fészekodú mellett álló fács- 

 kán, a csőrében új eledelt hozó hím ; körülnéz, nem-e lát valami gya- 

 núsat s ha biztos a környék, villámgyorsan surran be a lyukon; — a 

 kihallatszó, meg-megújuló czinczogás elárulja a kis család étkezését, 

 mohóságát. Mire kirepül fiókáitól, a tojó már várja odakünn. Ö is körül- 

 nézett, kémkedett, de valami gyanúsat vehetett észre, mert nem mozdul 

 a fácskáról, hanem látszólag egészen közönyösen keresgél, mintha közel 

 se* volna a falatot váró család. A hím ezalatt új zsákmányt nézni távozik, 

 a tojó azonban le nem veszi szemét a bizalmatlanságát lefoglaló tárgyról 

 vagy személyről s nem száll be apróságaihoz, hogy fészkét el ne árulja. 

 De a türelmetlen kicsikék nem értik a csendes várakozást, czinczogva 

 nyilvánítják éhüket s így ellenségeik — csintalan fiuknak, prédára lesel- 

 kedő menyéteknek, macskáknak — figyelmét magukra vonják — vesz- 

 tükre. Ha a fészekalj szerencsésen felnevelődött s mindannyian ki tolla- 

 sodtak, az anyamadarak kezdik őket kicsábítani a meleg lakásból. De 

 csakis a repülősek mozdulnak ; s mivel az első és utolsónak kikelt között 

 sokszor egy hét korkülönbség van, nem egyszerre, hanem lassanként 

 hagyogatják el a fészket ; éjjelre azonban mindig visszatérnek oda, míg csak 

 egészen szárnyra nem szabadultak, felserdültek. Az etető szülők gondja 

 most még nehezebb lesz, mert több eledelt kell hordaniok s ellenségek 

 támadása, leselkedése ellen is oltalmazniok kell a szabadra került, tapasz- 

 talatlan magzatokat. S a kemény próba még nem végződött el! Alig 

 állottak a kis czinegék saját lábukra, s alig élvezik a nagykorúság füg- 

 getlenségét, a szegény szülők új családalapításhoz fognak, új tanyavetés- 

 hez, a második költéshez ; sőt ritka esetben ezután még egy harmadikhoz 

 is. A második fészkelés júniusba esik s az új fészek az első közelében 

 szokott lenni. Tapasztaltam, hogy kisebb területen fészkelő szénczinegék 

 a kínálkozó fali- vagy faodúk közül néhányat kiváltságban részesítenek 



