XLVl. CSALÁD. CZINEGEFÉLÉK. 675 



szürkék, előbbiek fehérszürke külső szegélylyel; a szárnyon két fehér 

 esik ; belső szárnyfedők fehérek, némi rozsdás árnyalattal ; egész alsó teste 

 piszkos fehér, némi rozsdás lehelettel, mely az oldalakon legerősebb s 

 szürkésbe hajló ; csőre fekete ; szemei feketebarnák ; lábai világos szürkés- 

 kékek. A tojó hasonlít a hímhez, valamivel kisebb s nem oly élénk színű. 

 A fiatalok az öregekhez hasonlók, de fakóbbak, szürkésebbek. 



Mértéke: H. 10'8— 11-3; Sz. 59— 62; R 4-7— 48; L. 1-7— 1'8; 

 Cs. 0-75— 0-9 cm. 



Angolországban jól megkülönböztethető fajtában: Parus ater britta- 

 nicus Sharpé et Dress. fordul elő, melynek háta olajbarna. Egyéb fajtái: 

 P. ater ledouci (Algír), cypriotes (Gyprus) és pekinensis (Kelet-Szibéria, 

 Japán). 



A fenyves-czinege az északi Sarkkörön alul egész Európa és Ázsia 

 mérsékelt égövét lakja s találták Spanyolországban, Olaszországban, a 

 Balkán-félszigeten, még Görögországban is; délen azonban ritkább. Tar- 

 tózkodási helye kizárólag a fenyves erdő vagy fenyő- és lombfákkal kevert 

 állomány. Északibb vidékeken költözködő, majd kóborló madár; nálunk 

 inkább állandó s nagy ritkán hagyja el a fenyvesek örökzöld birodalmát."^ 

 Az erdőterületeken azonban rendesen kisebb kóborlásokat tesz, legtöbb- 

 nyire a bóbitás czinege, királyka és csuszka társaságában. Kertekben, 

 helységekben azonban nem igen mutatkozik. 



Fészkét sem rakja a lomberdőben, hanem a fenyvesben, még pedig 

 közel a föld fölött valami faoduba, korhadt fatörzsbe, ritkábban szikla- 

 odúba, gyakran félig levált fakéreg és a törzs közé, sokszor földi lyukakba 

 is. Rendesen zöld, puha mohából építi, alapját mélyedését pedig állati 

 szőrökkel, tollakkal béleli ki. A tojó 6—10 apró, fénylő fehér, finoman, 

 rozsdavörösen pontozott — mely pontozás a tojás alsó részén sűrűbb — 

 tojást rak, még pedig április második felében s végén, másodszor azután 

 június közepe táján. 



Tojásmérték: H. 14—16; Sz. 10*8—12 mm. 



A fészkelés idejében vigyázó s óvatos s csak mikor fiókáit eteti, 

 árulja el könnyebben családi tűzhelyének hollétét. Egész lénye kifejezi 

 az igazi czinegét; eleven, élénk, ügyes, kíváncsi, csak úgy hajlókázik 

 az ágvégeken, mint rokonai. Nagyobb távolságokra nem szeret repülni, 

 csak egyik fáról a másikra ugrándozik, legföljebb kis térségeket szárnyal 

 át surrantó reptével. Élelemkeresés, szintúgy leszállás közben is, szár- 



* 1897 szept. 25-én a Fertő déli végén, nagy legelők közepén álló kis füzesben találkoztam 

 ilyen kósza társasággal. 



85* 



