XLVI. CSALÁD. CZINEGEFÉLÉK. 679 



kaitól. Mindig fülemben cseng e kedves kis fekete sapkás, szürke tollas 

 legénykék vidám zi zi sze sze sze, zié zié, zié, szít dé és szpitt, szít, szit 

 szava és látom szorgalmas munkájukat, valahányszor a Kis-Kárpátok vagy 

 a Bükkliegység nagy vágásaira gondolok. Mennyi hajnali és estéli szarvas- 

 cserkészeten örültem mohó falánkságuknak, mely az emberi gazdálko- 

 dásnak csak hasznára van, hányszor el-el nézegettem s irigyeltem meg 

 a gondtalan örökvidor lényüket, mely az életet így vagy úgy, de mindig 

 könnyen veszi. 



A GYÁSZOS CZINEGE. 



Parus lugubris Temm. 1815. 



rPoecila lugubris Bp. — Penthestes lugubris Reichb. — Poecile lugubris Gab. — 

 Poecila lugens Brhm. — Poikilis lugubris Blas.] 



Jegyei : fej és torok feketeharna, különben a bar átczineg éhez hason- 

 lít, de jóval nagyobb, majd csaknem verébnagyságú. 



Mértéke: H. 141— 146; Sz. &S—T7; F. 6—6-8; L. 2—2-3; 

 Cs. 115- 1-2 cm. 



Előfordul Krajnában, Közép-Olaszországban, Dalmácziában, Boszniá- 

 ban, Herczegovinában, a Balkán-félszigeten, Kis-Ázsiában, Kaukázusban. 

 Hazánk déli részein is több helyt fészkel, különösen Erdélyben, hol 

 1843-ban Stetter Vilmos a dévai szőlőkben fedezte föl. Én 1887 juUusá- 

 ban ugyanazon helyen kerestem s a dévai vár aljában meg is találtam 

 több párban. Verébszerű, cserregőbb hangja van, mint a közönséges 

 barátczinegének, különben életmódja hasonlít azéhoz. Lénye azonban 

 nem annyira kedves, bizalmas, inkább komolyabb és szögletesebb. Hunyad- 

 és Alsó-Fehérmegyékben biztosan költ. Különösen erdők szélére dűlő 

 szőlőkben, melyekben itt-ott gyümölcsfák állanak, szeret tartózkodni. 

 Nálunk inkább vándormadár s csak gyenge teleken maradnak vissza 

 egyesek vagy kisebb társaságok. Csak úgy hasznos, mint a barátczinege. 



A LAZUR CZINEGE. 



Parus cyanus Páll. i770. 



[Pams saebyensis Sparrm. — Parus knjáscik Gm. — Gyanistes cyaneus Kaup. — 

 Parus cyaneus Schleg. — Cynistes elegáns Brhm.] 



Jegyei. Öreg hím: feje fehér; szemén keresztül a csőr tövétől eleinte 

 fekete (kantár), majd kékes vonal; tarkóján a nyakoldalakra előrehuzódva 



