694 XIII. REND. FA'F.Kl/)K. 



XLVII. CSALÁD. 

 BUJKÁLÓ I ÉLEK. 



TIMELIIDAE. 



E nagy család java része külföldi s azért jellemezését nem szük- 

 séges tüzetesebben adni, hanem elegendőnek látszik a nálunk honos 

 alcsaládot és nemeit méltatni. 



A. ALCSALÁD. 

 BUJKÁLOK. 



TROGLODYTINAE. 



Termetök tömzsi; szárnyuk kerek, rövid, úgy farkuk is; csüdjük 

 hosszú ; tollazatúk tömött, a farcsíkon lágy, hosszú. Élénk, fürge mada- 

 rak, kiváló ügyes bujkálok ; nagy gömbölyű fészkeket építenek gyökerek, 

 farakások, kövek közé. 



U5. NEM: 

 VIZIBIGÓ. 



CINCLUS Bechst. 1802. 



Rigószerü külsejökön feltűnő a rövid, egyenesen elvágott fark; 

 3 — 4 evezőjük leghosszabb ; többnyire sötétbarna színűek s fehérbegyűek. 

 Folyóvizek, források körül tartózkodnak a hegységekben s élelemkeresés 

 czéljából a víz alá is buknak. 



A vízirigó. 



Cinclus chiclus (L.) i758. 

 XXXI. tábla. 



[Sturnus cinclus L. — Motacilla cinclus Scop. — Cinclus aquaticus Bechst. 

 Cinci, europaeus Macg. — Hydrobata cinclus Gray. — Turdus cinclus Lath. - — Aqua- 



tilis cinclus MONTG.] 



Népies nevei: halász rigó (Székelyföld); vizi seregély (Földi J.) 

 Jegyei: seregélynagyságú; torka és begye fehér, egyébként pala- 

 szürke, helyenként barnás, farka 12, ritkán 10 tollú. 



