XLVM. CSALÁD. BUJKÁLÓFÉLÉK. 699 



Mértéke: H. BS— 10; Sz. 4-4— 48; F. 2'9— 31 ; L. l-5^1-57; 

 Cs. 0-9— 0-98 cm. 



Egész Európában a 64° é. szél.-ig, mint fészkelő előfordul, szintúgy 

 Észak-Afrikában, Kis-Ázsiában, Palesztina északi részén, Kaukázusban, 

 Perzsiában. A Farok szigetein élő példányok valamivel nagyobbak és a 

 Troglodytes troglodytes boreaUs Fisch. 1861. fajtához tartoznak. Magyarföl- 

 dön is közönséges madár s ott, a hol áthatolhatatlan bokrozatok, farakások, 

 sűrűségek, tüskés helyek, sövények, szóval rendezetlen viszonyok vannak, 

 többnyire előkerül. Kiválóan kedveli a íriss vágásokat, a hol a levágott 

 farakásban, hasábokban fekszik, de már új gyökérhajtások, különféle 

 bokrok is hatalmaskodnak a földszínen s helylyel-közzel kidöntött fa- 

 gyökerek feküsznek; főleg, ha az ily területek forrásos, szálfás részletekkel 

 határosak, a hol széldöntötte egész fák hevernek, giz-gazzal átnőve, sűrű 

 terebélyes gyökereik pedig szabadon meredeznek szét, biztosan reáakad- 

 hatunk. Nagy mennyiségben találtam fészkelve a Kis-Kárpátokban, Bazin 

 és Modor, Vöröskö táján a bükk- és fenyőerdökben, melyekben a « szél- 

 törések* gyakoriak. Ligeteinkben, sőt mocsaras erdőinkben, pl. a Hanyság 

 « Éger-erdei ben » szintén számosnak mondhatom; különben úgy a hegyi 

 erdőkben a fenyvesek felső határáig, mint a síkságon egyaránt tanyázik, 

 csak minél több bozótot, sűrűséget találjon, hogy kedve szerint bujkál- 

 hasson azokban. Télen lehúzódik a házak tájára, kertekbe, sőt a tóságok 

 nádasaiban is láttam. Nálunk részben állandó, részben helyetváltoztató 

 madár, mely legföljebb szelídebb vidékeket keres fel a zimankós időben, 

 de nem távozik tőlünk. 



Parányisága mellett örökké derült kedélye, virgoncz mozdulatai, ki- 

 hivó, kissé szentelennek tetsző, de ártatlan magaviselete és rendkívüli 

 bujkáló ügyessége jellemzi. Ismeri őt a gyermek, a nép, azért kicsiség 

 hasonlításánál — hiszen neve is onnét ered, hogy akkora csak, mint az 

 ökör szeme (alakja is hasonlít ahhoz) — vele példálódzik, mint a hogy 

 közmondásainkban is ily értelemben szerepel: « Nagyra viszed az ökör- 

 szemet* (nagyítás), «Mellette óriás az ökörszem* stb. De nem csak alakja, 

 legkiváltságosabb tehetsége is megkapta népünk figyelmét, a mit a « Buj- 

 kál, mint az ökörszem* közmondás bizonyít. S hogy egyébként is van 

 sütni valója, életre valósága, azt meg már abból a régi meséből tudjuk, 

 mely szerint a madarak királyválasztásán túltett a sason, ügyesen kiját- 

 szotta a lég daliáját s így ő lett a király. 



Életrevalóságát megcsodálhatjuk, mikor látjuk, micsoda ügyességgel 

 bujkál, motozgat a sövény közt, fagyökerekben, vadságos tüskékben, fa- 

 és rözserakásokban. Nincs az az egér, mely ebben a sürgölödésében túl- 



88* 



