XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 709 



\Iér(óko: //. |:]T3— 14-7; Sz. l''^~^l'l\ F. 6i-6'5; L. 2-215; 

 Cs. 11 117 cm. 



l'Tgyszólviiii egész Európában — kivéve a magas Északot — költ. 

 SkaiHlináviában a 65° é. szél., az Ural hegységben a 60° é. szél. alatt 

 fekszik elterjedésének határa. Perzsiában, Turkesztánban szintén elő- 

 fordul. Az Altáj hegységben élők sötétebb szürke fejűek s a Sylvia sylvia 

 fuscipilca fajtához tartoznak. Nálunk igen közönséges; mindenütt, hol 

 sűrű nem igen magas bokrok, élő sövények, tüskés bozótok vannak, 

 találkozni fogunk vele. Különösen szereti az egyes alacsony bokrokkal 

 beszórt búja léteket, gyepüket; mezőkön, utak mentén levő bokorrész- 

 leteket, sőt fasorok közeiében fekvő l)ükköny-, luczernatáblákat is. Vágá- 

 sokban szintén tanyát üt — még a hegyekben is — csak túlságos maga- 

 sak és ritkák ne legyenek, hanem inkább jó sűrűek, s egyes magfákkal 

 váltakozók. 



Szálas, világos erdőkhöz nem vonzódik; ligetekhez, nagyobb 

 kertekhez azonban annál jobban. Igen nagy számban láttam a Duna és 

 Tisza luczernával beültetett töltésein, melyeken bizonyos távolságban 

 rözserakások feküsznek, és a hol fűzbokrok sem hiányoznak. Megérkezé- 

 sének országos középnapja: április Al 



Klénk, fürge, bujkáló természete, énekének vidor, könnyelmű beveze- 

 tője - mintha csak azt mondaná: «Mit bánomén, hogy másnak gondja 

 van» — dalolgatás közben való felemelkedése s leereszkedése, különösen 

 jellemzik. Repte hullámos, gyors; csakhogy nagy távolságokra nem igen 

 száll, inkább bujósdival tölti idejét. Farkát gyakran billenti s fejét ide- 

 oda mozgatja; repülés közben is megcselekszi — főleg ha megijed s 

 a bokorba vagy sűrű növényzet közé száll — hogy farkát megemelve 

 mintegy ugrál a levegőben. Gyakran kiül valami gazbokor, ághegy tete- 

 jébe s derült hangon így hivogat: Hozdy vedd, vedd, vedd;-^ félelemét 

 mély srá, rá, rá hangon fejezi ki. 



Fészkét igen alacsonyan, sűrű gazba, csalános, szederindás bok- 

 rokba, luczernába, élő sövénybe rakja. Az építésnél fonnyadt növényszá- 

 rakat, fűszálakat, háncsot, egyes lószőröket, barkát, pókhálót használ föl. 

 Áprihs végén, május elején 5—6 változékony szinű tojást rak. Barnás- 

 fehér alapszínűek s olajbarnásan, ibolyássz űrkén pettyezettek, foltozottak 

 a rendesek, de van zöldesfehér színű, zöldesbarnán és ibolyásszürkén 

 foltozott, pettyezett fés ekalj is. 



Tojásmérték: H. 16-5— 18*7; Sz. 13'6— 14-2 mm. 



* Zeyk Miklós feljegyzése. 



