712 XIII. HF.ND. ÉNEKLŐK. 



JíMjycl: a karvalyposzáta után legnagyobb poszátánk; álla és torka 

 fehér; a Mni fejteteje feketés, a íojóc feketésszürke, némi barnás árnya- 

 lattal, csak valamivel sötétebb, mint a hát; a fiatalok fejteteje szürke, 

 ugyanoly színű, mint a hát; egészben a következőhöz hasonlít, csakhogy 

 valamivel nagyobb s 2-ik evezője (az 1-ső csak valamivel hosszabb, mint 

 a szárnyfedők) oly hosszú, mint az 5-ik. 



Mértéke: //. 14-5— 15-9; Sz. 7-8-8; F. 5-9— 6-1; L. ±i,-±^\ 

 Cs. 1-4 -1-5 cm. 



Dél-Európában, Spanyolország, Portugál, Francziaország, Olaszország 

 egyes részeiben, az osztrák, magyar és horvát tenger partvidékén, Dal- 

 mácziában. Montenegróban, Görögországban, Kis-Ázsiában és Palesztiná- 

 ban honos. Fiume táján fészkel s Washington István báró következőket 

 hja róla*: «Preluka és Fiume közt, a hegyoldalakon meglehetős közön- 

 séges fészkelő; április 25-ike előtt azonban nem láttam. Gyönyörű éneke 

 erő teljességre, taitalmasságra vetekedik a fíilemile-énekkel. A főének után 

 gyakran sajátságos, gyorsan ejtett s a Hypolais szavára emlékeztető han- 

 gokat is hallatnak. Május végén két fészket találtam; az egyik tölgyfa 

 sudarába, a másik alig iVa méter magasan vadrózsa-bokorban volt. 

 A fészek anyaga száraz fűszálakból, baikából és mohából került ki, bur- 

 kolatába azonban szőlőháncs, csészéje fenekébe pedig néhány szőrszál 

 is volt beszőve. Tojásának alapszíne zöldesfehér, a vastagabb végen 

 sárgásbarna és szürkén szegett pettyezés.» 



Tojásmérték: H. 18—20; Sz. 14- 15 mm. 



A BARÁTKA POSZÁTA. 



Sylvia atricapilla (L.) Í758. 



[Motacilla atricapilla L. — Monachus atricapillus Kaup. — Curruca iii^ia, 

 pileata Brhm. — Cunuca atricapilla Lath. — Philomela atricapilla Sws.] 



Népies nevei: barátfülemile ; papfülemile; fekete folt (Kolozsvár). 



Jegyei : verébnagyságú, de sokkal karcsúbb ; az első evező kicsiny, 

 a 3. és 4-ik evező egyforma, néha a 3-ik valamivel hosszabb a 4-iknél s 

 a szárny leghosszabb tolla, a 2-ik rövidebb az 5-iknél, de hosszabb a 

 6-iknál; torka szürke; a hím fejteteje fekete, a tojóé és fiataloké rozsda- 

 színű; föszine hamuszürke, alul világosabb, a has közepén fehéres; a 



* Zeitschr. f. d. ges. Orn. 1885. 35á— 358. 1. 



