XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 715 



149. NEM: 



nAdiposzAta. 



ACROCEPHALÜS Naum. 1811. 



Valamivel nyúlánkabbak, mint az előbbiek; lábaik, karmaik erőseb- 

 hek; szárnyuk rövidebb; koponyájuk keskenyebb; tollazatúkon semmi 

 lajzolat nincsen, fölül sötétebbek, alul világosabban; farkuk kissé lépcső- 

 zetes ; tojásaik zöldes alapon foltosak. Tavak, mocsarak nádasaiban, sűrű- 

 ségeiben élnek. 



A NÁDIRIGÓ. 



Acrocephalus arundinaceus (L.) i758. 



XXXIV. tábla. 



[Tiirdus arundinaceus L. — T. junes Páll. — Sylvia turdoides Meyer & Wolf. 

 Sylvia turdelle Raf. — Sylvia turdina Glog. — Salicaria turdoides Keys. & Blas. — 

 Acrocephalus turdoides Gab. — Calamodyta arundinacea Mev. — Calanioherpe tur- 

 doides (Mey.) Riesenth.] 



Jegví^i : rigóalakú, jóval nagyobb a verébnél, majdnem szőlőrigó 

 nagyságú s fülemileszínú. 



Leírása: fölül barna, némi rozsdás árnyalattal, különösen a far- 

 (sikon; alul fehéres, az oldalakon, farkalján rozsdás agyagszínú árnyalattal 

 s néha a torkon szürkés, alig látszó szárfoltozással; a szemsáv fehéres 

 vagy agyagsárgás, nem igen kirivó. A tojó külsőleg alig különbözik a 

 hímtől, legföljebb valamivel halaványabb és sárgásabb. A fiatalok a 

 tojóhoz hasonlítanak, általában olyanok, mint az öregek. Téli tollazathan 

 a fejtető szürkés árnyalatú, úgy a begy oldalai is. Csőr szarúbarna, az 

 alsó káva töve sárgás ; szemei világos dióbarnák ; lábai barnás hús- 

 színűek. 



Hazai példányokat összehasonlítva, úg>^ nagyságra, mint színezetre 

 meglehetős változékonyságot találtam. Láttam ug>'anis nagy, typikus ala- 

 kúakat, majd meg kicsinyeket (Va-dal kisebbeket a rendeseknél) ; szintúgy 

 alig rozsdás színezetűek mellett annyira rozsdabarnákat — az egész alsó 

 test is rozsdasárga és nem fehéres volt — hogy felső részeik a fülemilé- 

 hez szakasztottan hasonlítottak; még a fark is élénk rozsdabarna volt. 



90* 



