XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 725 



kiszállnak a szomszédos gj^epre, rétre, de közeledtünkre gyorsan vissza- 

 él irrannak. Vagy pedig odajönnek ladikunkhoz, midőn valami nádbdcor- 

 han lesben állunk s bizalmasan ugrándoznak nádszálról nádszálra, keres- 

 jt'lve, csei-r, csrr, terr, cstt, cstt hangokat hallatva. Zsombékos, csillagsás- 

 iil, sisakkal, silány nádsággal váltakozó mocsarainkon, hol esetleg egyes 

 rűzl)okor s kivált kutyatejvirág (Euphorbia) díszlik, valamint a tóságok 

 nem túlságos vastag, magas s tisztásos, szakadozott gyékényes, sűrű 

 vízinövényekkel bővelkedő nádrészleteiben, mindenfelé gyakori. Ingó 

 lápokat, szigetes tavakat szintén kedvel. Norvégia északi részében, füz- 

 l)okros aljazatú, mocsaras nyirerdőben él, máshol meg mocsárban*; 

 k'liát alkalmazkodik a viszonyokhoz. Legnagyobb számban a Hanyság- 

 han és a Sárréten (Fehérm.) láttam. 



Élénk, vidám madárka, mely a nádszálak, vízinövények, fűzfák 

 ágain kész tornász ügyességével bujkál. Énekét többnyire valami kiemel- 

 kedő szálon ülve fecsegi el, közbe — a mit a többi rokonai nem tesz- 

 nek — felemelkedik kissé a magasba, pillangószerüen mozgatja szár- 

 nyait, akár a csicsörke (Serinus) s folyton énekelve ereszkedik le ismét 

 a mocsárba. Hangja bizsergő, csacsogó, érdes részleteknek — a mi a 

 nádiposzátákra jellemző — bőviben van, de nem nélkülözi a dallamos 

 változatokat, trillákat és tiszta hangokat sem; egészben véve friss, össze- 

 íiiggő, gördülő. Leginkább a xerrr-serrrerre-zs-zs-ti-ti-ti-zserrre-zsr-zsr 

 rósz jellemzi szólását. 



Fészkét valami zsombékra, lápra, nádbuczkára rakja, nem a víztükör 

 tölé, hanem a növényzet tövébe vagy csak kissé magasabban a földsziné- 

 töl, mindig alacsonyabban, mint a többi nádiposzáták. Készítési módja 

 :iindos, de alakra, úgy egész megalkotására nézve inkább előbbi faj 

 leszkéhez hasonlít, mint a nádirigó, cserregő és énekes nádiposzáta 

 fészkeihez. Külső burka zöldes mohaszerú hinár vagy durvább anyag, 

 így nádlevél, száraz növényszálak, gyökerek; csészéje azonban finom 

 -Zalákkal, szőrökkel, nádbojttal van bélelve. 4—5 tojása igen nehezen 

 különböztethető meg előbbi faj tojásaitól s inkább a héj durvább szem- 

 (sézetére, mint színezetre tér el attól, a mihez még azt adhatnám, hogy 

 előbbinek tojásai valamivel fényesebbek is. 



Tojásmérték: H. 17—18-5; Sz. 12-6— 13-5 mm. 



Április végén és májusban költ először, június végén és július ele- 

 jén másodszor. Különféle apró vizirovarokat, szúnyogokat eszik, gazdasági 

 jelentősége alig van. 



* Altcm pl. megjegyzi, hogy Németországban nádban sohasem látta. 



