728 XIII. REND. ÉNEKLŐK. 



árterein. Megérkezésének országos középnapja: április í?8, javarészök 

 azonban csak május elejével jön s telepszik meg. Augusztus második 

 felében távozik tőlünk, mikor sűrű kukoriczákban, bükkönyökben — oly 

 helyeken is, a hol különben nem fészkel — gyakran láthatjuk. Majd- 

 csaknem reá léphetünk, míg szárnyra kap ; ekkor alacsonyan surran ki elő- 

 lünk, hogy csakhamar újból bevágódjék a sűrűbe. Ezek azok a sötét kis 

 madárkák, melyeket fürjészés, foglyászás közben — az említett helye- 

 ken — fel szoktunk verni, a világosabbak ellenben foltos sitkék. 

 Leginkább jellemzi madarunkat, nyárszakán, sajátságos éneke, melyet 

 az avatatlan sohasem tart madáréneknek, hanem tücsök, sáska vagy 

 lótetű czirpelésének. A madárka mindig valami bokor, gazcsomó hegyén 

 ülve, borsónyira kidagasztott torokkal hallatja egyhangú, víg, frissen 



folyó trilláját, melyet következőleg fejezhetnék ki: «szirlr1rirlrlrlrlr » 



Perczekig egyhuzamban pirreg s színezetével is alakoskodva, elkerüli 

 figyelmünket. Ha mégis meglátjuk s feléje közeledünk, rögtön elhallgat s 

 mintegy leesik a bokorba. Ügy eltűnik, hogy még akkor sem kap szárnyra, 

 ha rögtön oda futunk s összevissza tipródunk. Esetleg azonban meg- 

 pillantjuk, a mint egérgyorsan lábaink alatt szalad el, akárcsak valami 

 vízicsibe. Kereshetjük, többé nem találjuk meg. Alig távozunk azonban, 

 egy közeli bokrocskába észrevétlenül felmászik s mikor biztonságban 

 érzi magát, újból rázendít trillájára. Annyira mester a fű között való bujká- 

 lásban, hogy a megsebzett madarat soha sem kapjuk meg. Május máso- 

 dik felében, június elején költ. Fészkét a bokrok aljába, gazcsomókba, 

 luczernába rakja. Nem annyira a vizi, mint az igazi poszáták fészkére 

 emlékeztet ez, csakhogy valamivel szélesebb szálakból van építve, főleg 

 burkolata. 5 — 6 tojása világosbarnás vagy vernyegesfehér alapon, rózsás 

 és ibolyás foltocskákkal, fröcscsentésekkel borított. 



Tojásmérték: H. 17-18-7; Sz. 13'5— 14 mm. 



Otthonát mindig kitűnően elrejti s nehéz reáakadni. Júliusban má- 

 sodszor költ. 



Apró bogársággal, rovarokkal, szúnyog- és légyfélékkel táplálkozik; 

 valami érezhető gazdasági jelentősége nincsen, noha a vonulás alatt, 

 mikor a mezőkön veteményeket látogat, bizonyára sok káros rovart is 

 elpusztít. 



