XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 729 



A líKHKI TÜCSÖKMADÁR. 



l.ocnstella fluviatilis (Wolf.) 1810. 



[Sylvia fluviatilis Mey. & Wolf. — Acrocephalus stagnatilis Naum. — Salicaria 

 lluvialilis Keys. & Blas. — Locustella strepitans Brhm. — Loc. cieada Hansm. — 

 Threnetiia ^Tvllina Schaüer. — Potamodus fluviatilis Kaüp.] 



Jeyyei : nagyobb, mint előbbi, fülemilenagyságú ; fölül egyszínű sötét 

 zöldes szürkebarna; alul világosabb, a has közepe és a torok fehéres; 

 ntóbhi, szintútjy a nyak előrésze és a begy szürkés foUozásií; az alsó fark- 

 fedők töve világos rozsdásszürkés, hegyük fehér; a farktollak egyszinűek, 

 mint a hát ; csőre szariibarna, az alsó káva töve világosabb ; lábai szeny- 

 nyes hússzínűek; szemei barnák. 



Mértéke: H. 14-3— 147; Sz. 6-9— 7'5; F. 5-8— 61; L. 2—2-2; 

 Cs. 1—1-2. cm. 



Inkább keleti madár s legnyugotibb előfordulása, úgy látszik, a 

 Rajna völgye. Gyakori Galicziában, Oroszországban, a Duna mentén. 

 Xyugot-Ázsia egyrészében szintén honos. Hazánkban nagy számban él 

 a Dunamenti ligetekben, kivált Pozsonynál, Csallóközben s valószínűleg 

 odább is, mert a Drávafokról is kerültek példányok. A temesmegyei lige- 

 tekben és Duna-szigeteken azonban nem találtam. Roppant mennyiségben 

 fészkel a Hanyságban s az égererdős részleteknek jellemző madara itt. 

 Fészkelve találtam a pozsonymegyei «Soór»> mocsárban is. Erdélyben 

 GsATÓ J. szerint a Maros és Sztrigy folyók menti ligetekben költ s egyéb 

 megfelelő helyeken is előkerül. Nem tartózkodik tavakon, réteken, nádban, 

 mert neki mocsaras vagy víz közelében tenyésző, sűrű, sötét csalánokkal, 

 iszalaggal, gazzal benőtt áthatolhatatlan bokrok kellenek, kivált fűz, 

 éger és rekettye. S míg másik két fajtársa csupán a síkságban tanyázik, 

 ő a hegységben is előfordul s itt bizonyos elmocsarasodó patakocskákat 

 szegő, sötét bozótokban, sűrűségekben él. így találta fészkelve Faszl J. 

 és én is, Sopron hegyeiben a « Kecskepataknál », valamint a Kis-Kár- 

 pátokban, a modori hegység «Steinerne Thor») nevű, 600 méternél 

 magasabban fekvő, sűrű vágásának mocsarrs részében is. (1886 június 

 24-én.) Hangja szintén csak pirregés, de kéttagú, csendülő s szerrer- 



szerrrer-szerrer-szerrerr vagy zrezer-zrezerr-zrezerr stb. szo- 



tagokkal fejezhető ki. Megfigyeléseim nyomán SVa elsőperczig is pirreg 

 egyhuzamban. Míg előbbi faj szólásában az i betű uralkodik, ennél az e; 

 amaz egytagúan, ághegyen, ez rendesen oldalágon — s a mit említettem 

 mkv ~ kéttagúan trilláz. Megérkezésének országos középnapja: ápr. 30— 



92 

 Chernél: Magyaivrszág madarai. II. 



