734 XIII. REND. ÉNEKLŐK. 



Csészéje meglehetős mély, szádja pedig kissé szűkebbre van szőve, mint 

 középrésze. 4—5, ritkán 6 tojást tojik, melyek halványrózsás vagy hal- 

 vány lazaczszínü alapon, feketés vagy vörösesfekete pontokkal borítottak. 



Tojásmérték: //. 17-5-19; Sz. 13'7— 14-3 mm. 



Úgy látszik, évenként csak egyszer költ. Augusztus végén be- 

 látogatnak olyan kisebb kertekbe s általában olyan helyekre, a hol bogyós 

 gyümölcsökből torkoskodhatnak, noha máskor itt nem tartózkodnak. Ki- 

 vált a málnát, bodzabogyót szereti. Egyébként rovarokkal, hernyókkal, 

 bábokkal, álczákkal, pókokkal, légyfélékkel él s mivel a fák lombozata 

 közt, a vékonyabb ágak sűrűjében szeret bujkálni, a hol igen sok káros 

 rovar, hernyó tanyázik, nemkíilöuben mivel kiválóan étkes madár, sok 

 hasznot tesz a kertekben, gyümölcsfí'ikon, erdőségekben. Énekével pedig 

 a szó szoros értelmében betölti a vidéket s egymaga 5 — 6 más jó énekest 

 pótol, mert hiszen a különféle fajok hangjait utánozza. Kiméletet, gon- 

 dozást várhat tehát csak tőlünk. 



153. NEM. 

 FÜZIKE. 



PHYLLOSCOPÜS Boie. 1826. 



Kicsiny, gyenge, karcsú termetű madárkák. Főszínük zöldes, sárgás, 

 többnyire rajzolat nélkül, csak szemsávolyuk — a külföldieknek néha 

 szárnycsikjuk is — van. A csőr hegye kissé oldalt összenyomott, töve azon- 

 ban lapított, de nem széles; az 1-ső evező jóval rövidebb, mint a 2-iknak 

 fele, néha még a nagy evezők fedőtoUai is hosszabbak nálánál. Az egyes 

 faj-ok megkülönböztetésénél a szárnyalak, az evezők viszonylagos hossza 

 fontos. A fark gyengén kivágott. Lábak gyengék, finomak. Leginkább a 

 fák koronáiban tartózkodnak s itt azt a szerepet játszák, a mit a poszáták 

 a bokrokban. Fészköket azonban a földre vagy alacsony bozótba rakják 

 s a kemenczealakúan építik ; tojásaik fehér alapon, vörösbarnán, finoman 

 pettyezettek s czinege tojásokhoz hasonlítanak. 



