736 XIII. REND. ÉNEKLŐK. 



Hívogató hangja lágy, tiszta djü, djű, djíí és Mjd, hüíd. Május második 

 felében költ. Sűrű füves, bokros helyeken rakja meg igen jól elrejtett 

 fészkét, mely félig be van tetőzve s száraz levélkékből, mohából, fűszá- 

 lakból, szőrökből, barkából készítve ; tollakat nem szokott fészke anyagául 

 használni. 5—6 tojása fehér alapszínen, feketés bíborszínű, apró pon- 

 tokkal sűrűen borított, csak közbe-közbe akad egy-egy szürkés petty vagy 

 foltocska is. 



Tojásmérték: H. 15-16-7; Sz. 11—13 mm. 



Augusztus végén és szeptember elején távozik tőlünk s Afrika nyu- 

 goti, valamint északkeleti részében tölti a telet. 



Apró rovarokkal, hernyókká, kukaczokkal, légyfélékkel él, melyeket 

 gyakran úgy fogdos, hogy az ágról áldozata után száll, oly formán, 

 mint a légykapók. Habár inkább közömbös rovarokat pusztít, mint káro- 

 sakat s kiváló gazdasági jelentősége nincsen, mint valóban kedves jelen- 

 séget, az erdők élénkítő ártatlan madarát, mindig örömmel üdvözölhet- 

 jük. A hegyi területek fenséges bükköseiben járva, gyakran csak az ő 

 vidám trillái lehelnek életet a természet komoly csendességébe. 



A FITISZ FÜZIKE. 



Phylloscopus trochilus (L.) ^7.58. 



[Motacilla trochilus L. — Sylvia trochilus Scop. — Sylvia fitis Bechst. — Phyl- 

 lopneuste trochilus Brehm. — Ficedula fitis Kogh. — Ficedula trochilus Keys. 

 & Blas. — Regulus trochilus Flemm. — Phyllopneuste fitis Brhm.] 



Jefjyei : kisebb mint előbbi, de valamivel nagyobb a legkisebb füziké- 

 nél (Ph. acredula), melyhez azonban igen hasonlít, csakhogy lábai vala- 

 mivel világosabb barnák; szárnyalakja is más, mert a 2-ik (azaz első 

 hosszú) evező hosszúságra az 5-ik és 6-ik közt áll (rendesen csak kevéssel 

 rövidebb az 5-iknél), a 3. és 4-ik a szárny leghosszabb tolla. Színezete 

 nem oly élénk zöldes és sárgás, mint előbbi fajé, hanem felül inkább 

 sárgásbarna, olaj zöldes árnyalattal, alul nem tiszta fehér (még hasa sem), 

 hanem halvány olaj barnássárgán árnyalt, legerősebben a torkon, elő- 

 nyakon, a begy és alsó test oldalain, sőt némileg az alsó farkfedőkön 

 is. Téli tollazatban a sárgás árnyalat egész tollazatúkon uralkodik, tavasz- 

 szal kevésbbé s a fiatalok-ná\ legkevésbbé, mert ezek felül inkább bar- 

 nák, alul szennyes fehérek, a begy táján, főleg oldalain, barnásán árnyal- 

 tak, csak a szárnyhajlás és az alsó szárnyfedők sárgásak. 



