XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 741 



evező kevéssel rövidebb, mint a 3-ik vagy a 3. és 4-ik, melyek a szárny 

 leghosszabb tollai, az első evező pedig rövidebb mind a nagy evezők 

 fedői. A fark rövidebb a szárnynál vagy azzal egyforma hosszúságú, 

 egyenes végű vagy kissé elkerekített. Némely fajok sötét színűek, rajzolat 

 nélkül, vagy rajzolattal; másoknak alsó testét pettyezés, foltozás jellemzi. 

 Szárnyuk alsó részén azonban soha sincs fehér csík. Erdőkben tartóz- 

 kodnak, erős, tömött fészkeket cpittiiek (van köztük faj, mely fészke 

 belsejét sárral tapasztja), kékes vagy kékeszöldes alapszínű, feketén, 

 sötét- és vörösbarnán foltozott tojásokat tojnak. 



AZ ÖRVÖS RIGÓ. 



Turdus torquatus L. i7o8. 



[öylvia lonjuata Savi. — Copsichus torquatus Kaup. — Merula torquata Boie. 

 Merula coliaris Brhm.í 



Je(|yei : vahiniivel urösebb, mint a fekete rigó ; az öregek alap- 

 színe kormos barnásfekete, begyükön széles sarlóalakú fehér folttal, felső 

 testök tollai szürkésfehéren szegettek, alsó testök — főleg a mellen, hason, 

 és a fark alsó íedőin — valamivel szélesebb és fehérebb tollszegélyek- 

 kel pikkelyesen rajzolt; a szárnytollak külső széle szintén fehéres sze- 

 gélyű ; a fark egyszínű kormos fekete, csak a szélső tollak hegyén látszik 

 némi fehér szegély; csőre sárga, csak hegye és a felső káva töve barnásán 

 árnyalt; lábai sötétbarnák úgy szemei is. A tojó barnább, mint a hím, 

 a fehér örvszerű begyfolt szennyes fehér s egyes barnás tollszegélyekkel 

 tarkázott. A fiatalok csőre feketésbarna, később részben sárgás; fehér 

 begyfoltjuk nincsen; felül sötét barnák, világosabb tollszegélyekkel, a hát 

 elején, vállon, szárnyfedőkön sárgás rozsdásfehér foltokkal; szemöldök- 

 sávolyuk rozsdássárgás ; alsó testök ugyanily színű, a mell feketés három- 

 szögletű foltokkal és haránt vonalkákkal sűrűn behintett. 



Nálunk a typikus példányok csak költözködéskor mutatkoznak s a 

 Kárpátokban fészkelők a déli örvös rigó — Turdus torquatus alpestris 

 Brhm. 1831 — fajtához tartoznak, mely abban különbözik az északiak- 

 tól, hogy hasának és alsó farkfedőinek feketés tollai nemcsak fehér eseyi 

 szegettek, hanem közepükön ugyanily színűén foltosak is. 



Mértéke: H. 25-3— 256; Sz. 13-5-14-3; F. 9-7— 104; L. 3—3-2; 

 Cs. 2—2-2 cm. 



A typikus példányok Észak-Európa hegyi erdőiben költenek; Közép- 

 és Dél-Európának magas hegységeiben pedig az utóbbi fajta tanyázik. 



