XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 



747 



tólcti .'it. ;'i|)i-ilis közepéig itt maradnak. Igaz ugyan, hogy a legszigorúbb 

 linii.i|)(.kl.itii. kemény időben, egy részök még délebbre húzódik, viszont 

 iii.iskor meg általában kis számban mutatkoznak, még az északi megyék- 

 ben is. mint pl. 1888/89-ben.* Legtöbb novemberben, deczember elején, 

 azután meg iiuik /iiisl.aii l.illialo. Némely évben április közepe után is 

 akadnak egyes vonuló csapatok, a késlekedők. Nálunk való tartózko- 



Feiíyőrlijó (Turdus pilaris L.) 



dásuk alatt majdnem mindig kisebb-nagyobb csapatban járnak, habár 

 egyeseket is rebbentettem már föl, pl. Dinnyésen a tópart nádas széléből. 

 Különösen azokat a területeket látogatják, hol boróka bőven terem, mert 

 ennek bogyóit kiválóan szeretik s míg csak tehetik, belőle élnek. Később 



* Az 1888/89-ki télre vonatkozólag E. v. Middendorf (Schwalbe 1889. 528. 1.) írja, hogy 

 Livlandban és a Keleti tenger mentén fekvő orosz provincziákban feltűnő enyhe lévén s a boróka, 

 vörös berkenye bogyói bő termést adván a fenyő rigók s más északi költözködők nem vonultak el 

 mnét, legföljebb — miután a bogyókat megették s februárban havazott — Észak-Németországba s 

 valamivel délebbre is húzódtak. 



94* 



