XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 757 



látszott ki néhány tollacska, igen kevés moha és egy-két szőrszál is. 

 Alakja teljesen lapos s csészéje éppen csak annyira volt homorodott, 

 hogy a tojások nem gnrulhattak ki belőle. Fészekalja öt tojásból állott, 

 melyek egyszínű halavány szürkészöldek voltak. Előfordulnak néha vör- 

 nyeges, gyenge foltozású tojások is. 



Tojásniérték //. 24-8—30; Sz. 18—20 mm. 



Míg a tojó költött, a hím közvetetten az odn előtt álló rózsafák karóin 

 üldögélt vagy felszállt a ház kéményére s innét hallatta szép, mélázó, 

 búsongó énekét. A tojásain ülő tojó nagy odaadással teljesítette anyai 

 kötelességét. Hányszor mentem el napjában a tanyájuk mellett vezető úton 

 s hányszor néztem szemébe a hú odaadással meglapuló, bizalmasan és 

 aggodalmasan pislogató madárra, melyet egészen jól lehetett látni s 

 megfigyelni, hiszen alig egy méternyire az ösvénytől, a falilyuk párkányán 

 volt családi szentélye. Két hét múlva kikeltek a fiókák, s június elején ki- 

 repültek. Addig, míg megerősödtek, egészen úgy viselkedtek, mint a 

 fiatal rozsdafarkúak ; a kert csendesebb részeiben tartózkodtak fákon, a 

 bástyafalon s a földön is. Júniusban az öregek még egyszer költöttek, 

 de nem a régi helyen, hanem a közelben, a várbástyák más pontján. Egy 

 Ízben fészkök valami 10 méter magasan állott. Más vidékeken szikla- 

 odúkban találtam fészkelve. Szikla G. Székesfehérvár vidéken présház 

 gerendáján is látta fészkét s megjegyzi, hogy egész társaság kártyázott 

 ott, a tojó még sem mozdult fészkéről. 



Tápláléka rovarokból, szöcskékből, legyekből, pókokból, férgekből, 

 pondrókból, álczákból áll, őszszel azonban bogyókat is eszik s a bodza- 

 fákat különösen látogatja. Szeptember elején távozik telelő helyeire. 



Szépsége, kellemes éneke, a kártékony és kellemetlen alsóbb rendű 

 állatok korlátozása, mind oly tulajdonságai, melyek rokonszenvünkre 

 érdemesítik. 



A KÉK KÖVIRIGÓ. 



Monticola solitaria (L.) 1758.* 



[Turdus solitarius L. — T. cyanus L. — Memla coerulea Briss. — Sylvia soli- 

 taria Savi. — Monticola cyana Boie. — Petrocichla cyanus Keys. & Blas. — Petro- 



cincla cyanea Degl.] 



* Felfogásom szerint Linné (Systema naturae 1758. X. kiad. 170. 1.) a T. solitarius néven 

 neyi az ázsiai fajt vagy fajtát (Monticola phiiippensis Mull.) értelte, hanem az európait. Ezért eltérö- 

 leg azok nézetétől, kik az előbbit solitaria, az utóbbit cyanea névvel illetik, a philippemist az 

 ázsiaiakra meghagyom, mikor is a cyanea mint későbbi név az európai kék kövirigóra meg nem 

 állhat, hanem a korábbi solitaria érvényesül. 



