XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 769 



az ő sötét, szürke, kormos tollazata annyira illik. Korán, pitymallatkor 

 kezdi már énekét, kitart az elfoglalt helyen, csak farkát billegeti néha. 

 Az énekszünetek között holmi rovarkát fog, utána vetvén magát, mint 

 valami légykapó vagy leszáll a földre, felcsípi a prédát és sietve foglalja 

 el kilátásos magasabb ülőhelyét. Szerelme leküzdhetetlen meleg érzelmeit 

 néha úgy nyilvánítja párjának, hogy szárnyait kiterpesztve meglapul 

 előtte. Az ugrándozásban, futkosásban csak oly ügyes, mint a levegő- 

 ben, mert gyors repülő s hirtelen kanyarodásokhoz, surranásokhoz — 

 ha nem nagy távolságokról van szó — kitűnően ért. Messzebbre inkább 

 kígyódzva, szökkenésszerűen száll. 



Tápláléka rovarokból, légyfélékből, apró pillékből, álczákból, pókok- 

 ból, hernyókból, kukaczokból, férgekből s szükség esetén bogyókból áll; 

 tehát megérdemli pártfogásunkat. 



A KERTI ROZSDAFARKÚ. 



Ruticilla phoenicurus (L.) i758. 

 XXXII. tábla. 



[Motacilla phcEnicunis L. — Sylvia phoenicurus Lath. — Ficedula phoenicurus 

 BoiE. — Ruticilla sylvestris, arborea, hortensis Brhm. — Luscinia phoenicurus Sund. — 

 Lusciola phoenicurus Keys. & Blas. — Rut. phoenicura Bp. — Erithacus phoenicu- 

 rus Degl.] 



Népies nevei : 1. előbbi fajnál, melytől nem különböztetik meg. 



Jeyyei: kisebb mint előbbi; 2-ik evezője leginkább a 6-ikkal egye- 

 zik, többnyire valamivel hosszabb, a 3—4—5 a szárny leghosszabb tolla; 

 szárnyfedői rozsdásak. 



Leírása. Öreg hím: homloka és szemöldöke fehér; felül hamu- 

 szürke, a szárnyon nincs fehér folt s az evezők feketésbarnák, barnás 

 szegélylyel; álla, pofái és torka fekete {téli tollazathan a torok fekete 

 tollai szürkésen szegélyzettek) ; begye, melle és az alsó test oldalai, úgy 

 farcsíkja, farka, farkfedői, — a középső barna tollakat kivéve — élénk 

 rozsdavörösek; hasa, alsó farkfedői halavány rozsdásfehéresek; csőre és 

 lábai feketék; szemei sötétbarnák. A tojó torka és melle elmosódott 

 szennyes rozsdásfehér ; hasa szürkésfehér ; felül barnásszürke. A fiatalok 

 szárnya és farka olyan, mint az öregeké; felső részeik barnásszürke 

 alapon feketésen harántsávosak és sárgásrozsdásfehéren petyezettek, torkuk 

 és nyakuk eleje rozsdásba hajló sárgásfehér, feketén foltozott; hasuk szeny- 



97 



Chernél • Magyarország madarai II. 



