XLVni. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 781 



felfogásából, mert madarunk a tiszta szerelem szymboluma. Petőfi ezért 

 mondhatja : 



• S hejh ! a kakas hamift madár, 

 Untalan más fészekre jár ; 

 Pedig én kakas nem vagyok, 

 Hanem fülemile vagyok : 



Egy a fészkem, egy a párom. 

 Egyért élek a világon.* 



S a népdalban is a fülemilével példázva fejezi ki a legény tiszta 



szerelmét ; 



• Oh ! hogy fülemile 

 Madár nem lehetek, 

 Kis kertedben rózsám 

 Fészket nem verhetek.* 



Szerelmi bánatában is a fülemile érzelmét vonatkoztatja a magáéra : 



• Fülemile nem hiába kesereg. 



Fáj a szivnek, ha megcsalja, kit szeret. » 



Vörösmarty hangutánzóan adja énekének bekezdőjét is: 



tSzáj, száj, száj. 



Be szép rózsaszáj 



Ez a leány száj. 



Fülemile danol benne . . . .» 



Ugyancsak hangját festette SzmMAv uram, már közel 100 év előtt, 

 ebben a pentameterben : 



•Gyűj, gyüji, gyújí csak, fűtyre tanítalak itt». 



Dalával ki versenyezhetne, mikor még Petőfi is kérdi: 



«A természet pompás színpadán 

 A primadonna a kis fülmíle : 

 Ki volna, énekesnők ! köztetek 

 Merész versenyre kelni ó vele ?» 



Csak a magyar legény felelhet erre így: 



«Beh szépen énekle 

 Az a fülemile ; 

 De az én Örzsíkém 

 Szebben énekelne ! »» 



Néha a fülemile mint a kesergő szerelem postása is szerepel népünk 

 felfogásában, pl. ebben a népdalban: 



