XLVIII. CSALÁD. POSZÁTAFÉLÉK. 785 



A NAGY FÜLEMILE. 



Luscinia philomela (Bechst.) Í795. 



[Motacilla philomela Bechst. — Mot. aédon Páll. -- Sylvia philomela Bechst. ~ 

 Philomela major Bp. — Lusciola philomela Keys. & Blas. — Erithacus philomela 

 Üegl. — Daulias philomela Dress.J 



Néples nevei: magyar fülemile; ligeti fülemile; lengyel fülemile; 

 fekete fülemile; barna fülemile. 



Jegyei : jóval nagyobb előbbinél, a kettő között az arány körülbelül 

 olyan, mint a házi és erdei veréb közt; felül színezete sötét olajbarna 

 s nem rozsdás, még farka sem, legföljebb a farktollak és evezők széle; 

 alul barnásszürke; a has közepe és a torok fehéres, a begyen barnás 

 szürke felhőzés; alsó farkfedöi rozsdás szennyes fehérek, némi szürkés 

 foltozással (néha a nélkül); leginkább megkülönbözteti a kis fülemilé- 

 től sötétebb, kevésbbé rozsdás színezetén és nagyságán kívül, szárny- 

 alkata, mert 1-ső (kicsiny) evezője jóval rövidebb, mint a nagy evezők 

 fedőtolla s 2-ík evezője hosszabb a 4-iknél.* 



MéHélie: //. 15-3--16-8; Sz. 8-6—9; F. 6'3— 7; L. 2-6— 2*8; 

 Cs. 1-2— 1-35 cm. 



A nagy fülemile inkább keleti madár s Lengyelországban, Közép- 

 Oroszországban, Kaukázusban, Perzsia északi felében, Turkesztánban 

 fordul elő. Európában legészakibb tanyái Dánia egyes területein (Seeland, 

 Bornholm), Dél-Svédhonban, Szent-Pétervár vidékén, Németország észak- 

 keleti részein vannak; keletfelé azután Szibériába terjed. Leginkább 

 folyók, folyamok ligeteiben s általában vizek környékén, füzesekben, 

 egeresekben s nedves, buján tenyésző bokrok közt szeret tartózkodni. 

 Nálunk a Királyhágón túl igen közönséges, ellenben a Királyhágón 

 innen a kis fülemile az uralkodó faj. Leggyakoribb még a Duna-ligetek- 

 ben. Mint az előbbi, úgy ő is, nemcsak színezetét termetét, hanem 

 még énekét tekintve is változékony -^'^ ; általában a kettő igen közel álló faj. 



* Vannak azonban példányok, melyek bizonyos átmenetet mutatnak a kis fülemile s a 

 typikus nagy fülemile közt. Ilyen a BREiut-féle hybrida. A magyar példányok közt is találtam 

 L. philomelá-kait, melyek termetre a L. luscinia-lól nem különböznek s 2-ik evezőjük = a 4-ikkel 

 egyenlő, sőt valamivel rövidebb. 



** E szerint különböztették meg a magyar fajtát (Luscinia philomela eximia Brhm.) és az 

 ennél nagyobb lengyel fajtát (Lusc. phil. major Brhm.) s még másokat, melyeket hol a rendes füle- 

 miiéhez, hol a nagy fülemUéhez vonnak. (L. hafizi Sev. ; L. böhmi Rchw., előbbi Perzsiában, utóbbi 

 Afrikában él.) 



99 



Chernél : Magyarország ntadarai. II. 



