786 XIII. REND. ÉNEKLŐK. 



ha nem egyetlen faj két fajtája, mint azt már a múlt században is néhány 

 előkelő természetbúvár gondolta. Életmódjuk is hasonlít, úgy fészkök és 

 tojásaik is. 



Tojásmérték: H. 21—22-2; Sz. 15-6—17 mm. 



Éneköket összehasonlítva, azt mondhatnám, a kis fülemile dala úgy 

 áll a nagy fülemilééhez, mint a női hang a férfihanghoz. Nem kevésbbé 

 szépen dalol mint amaz ; csakhogy mélyebben, erőteljesebben s bizonyos 

 rigószerű, rövidebb, komoly rhytmusban, csattogóbban, nem oly édesen, 

 érzelgősen, inkább érczesen. Strófáját nem kezdi úgy, mint a kis fülemile 

 az ismert fhű-fhí-fhí-fhí-fln stb. egytagú, emelkedő bevezetéssel, hanem 

 kéttagúan, mint pl. avid-avid-avid vagy fi-lip, fi-lip, u-gyitt, n-gyitt stb. 



Tápláléka is körülbelül az előbbiével megegyezik, s így jelentősége is. 



Amaz az énekesek királynéja, ö a királya. 



Petőfi egyik versében a bokrot « szenteg>'házhoz » hasonlítja, mely- 

 ben a fülemile a pap s fészke az oltár. Nem tudom, a kis vagy a nagy 

 fülemilét értette-e ő? Ez utóvégre is mindegy. 



De a mit nagy költőnk mondott a fülemile érdekében, azt én is 

 ismétlem nemcsak az ő, hanem minden más hasznos énekes madár érde- 

 kében : 



«Hadd dicsérje, ne hántsd, éneklésével az Istent, 

 A természetet, a szent közös édes anyát. » 



^ 



