THE COXTINENTAL FLORA OF SOUTH SWEDEN 383 



Hausrath, H., Pflanzengeographische Wandlungen der deutschen Landschaft. — Wis- 



senschaft und Hypothese, 13. Dresden 191 1. 

 Hayek, A. K., Kritische Ubersicht liber die Anemone-Arten aus der Section Campanaria 



Endl. und Studien iiber ihren phylogenetischen Zusammenhang. — Festschr. z. 



Feier d. 70. Geburtstages des Herrn Professor Dr. Paul Ascherson. Leipzig 1904. 



■. Die Pflanzendecke Osterreich-Ungarns. Bd i. Wien 1914 — 1916 (»i9i4»). 



Heer, Oswald, Beitrage zur Pflanzengeographie. I, Die Vegetationsverhaltnisse des 



siidostlichen Theils des Kantons Glarus. — Zurich 1835. 

 Heintze, Aug., Om Ranunculus lapponicus och andra granens foljdvaxter i Skandina- 



vien. — Hotan. Notiser 1909. Lund 1909. 

 Hembekg, E., Tallens degenerationszoner i sodra och vastra Sverige. — Skogsvards- 



f6ren:s Tidskr., Arg. 2, 1904, h. 3 — 5. Stockholm 1904. 

 Herder, F. vox. Die Flora des europaischen Russlands. Xach den Forschungsresul- 



taten der letzten 40 Jahre statistisch zusammengestellt. — Engler's Botan. Jahrb., 



Bd 14. Leipzig 1892. 

 Hesselman, H., Zur Kenntnis des Pflanzenlebens schwedischer Laubwiesen. — Botan. 



Centralbl., Beihette, Bd 17. 1904. 



, Svenska lofangar. — Skogsvardsforenis Tidskr., Arg. 3. Stockholm 1905. 



, Vegetationen och skogsviixten pa Gotlands hallmarker. — Ibid., Arg. 6. Stock- 

 holm 1908. 

 , Om vattnets syrehalt och dess inverkan pa skogsmarkens forsumpning och skogens 



vaxtlighet. — Medd. fr. Statens Skogsforsoksanstalt, h. 7. Stockholm 19 10. 

 , Jordmanen i Sveriges skogar. — Skogsvardsforenrs folkskrifter, n:ris 27 — 28. 



Stockholm 191 1. 

 , Studier over salpeterbildningen i naturliga jordmaner och dess betydelse i vaxt- 



ekologiskt avseende. — Medd. fr. Statens Skogsforsoksanstalt, h. 13—14. Stock- 

 holm 191 7. (1917 '!)• 

 , Om vara skogsforyngringsatgarders inverkan pa salpeterbildningen 1 marken och 



dess betydelse for barrskogens foryngring. — Ibid. Stockholm 19 17. (1917 b). 

 och ScHOTTE, G., Granen vid sin sydvastgrans i Sverige. — Skogsvardsforenrs 



Tidskr., Arg. 4, h. 9 — 10. Stockholm 1906. 

 HiLDEBRAND, F., Die Verbreitungsmittel der Pflanzen. — Leipzig 1S73. 

 Hjelt, Hj., Conspectus Florae Fennicae. — Acta Soc. pro Fauna et Flora Fenn., Bdd 5 



(1890 — 92), 20:1 (1900 — 02), 30: 1 (1904 — 06), and 41 (191 5 — 1919)- Helsingfors. 

 HoFSTEN, N. VON, Planaria alpina som glacialrelikt pa Bornholm jamte nagra ord om 



landfaunans invandring till Bornholm. — Vidensk. Medd. fra Dansk naturhistor. 



Foren., Bd 71. Kobenhavn 1919. 

 Hooker, J. D., The Students Flora of the British Islands. 3:d ed. — London 1884, 

 Hoops, J., Waldbaume und Kulturpflanzen im-germanischen Altertum. — Strassburg 1905. 

 HuLT, R., Blekinges vegetation. Ett bidrag till viixtformationernas utvecklingshistoria. 



— Medd. Soc. pro Fauna et Flora Fenn., h. 12. Helsingfors 18S5. 

 Humboldt, Alexander von, De distributione geographica plantarum secundum coeli 



temperiem et altitudinem montium. Prolegomena. — Paris 1S17. 

 Hard af Segerstad, F., Sodra Sandsjo sockens fanerogamer. Ett bidrag till kanne- 

 domen om de pontiska och nordatlantiska vaxternas griinslinjer i sydostra Sverige. 



— Arkiv for Botanik, Bd 11, nr 8, Stockholm 191 2. 



, Utkast till en flora over Varnamotrakten. Bidrag till kannedomen om gron- 



stenarnas inflytande pa vaxternas utbredning. Varnamo 1920. 



