348 18 



med nrtgen, ikke doslo mindrR i indre Bygning har mest Lished med Egen*). Det gjælder 

 fremdolfs som almindelig llef.'el, at de Træer, som i systematisk Henseende staa hinanden 

 nærmest, ogsaa cre de, som lettest kunne podes paa hinanden"). Del er derfor ligeledes 

 bleven betragtet som en Afvigelse herfra, at man vel er istand lil at pode Kastanie paa 

 Kg, men derimod ikke paa Itug. 



Efteral jeg har vist, at del beroer paa en, paa mangelfulde Iagtta- 

 gelser grundet, urigtig Opfattelse af Karaktererne hos disse Planter, al man 

 lige siden Linnés Tid har antaget Kastanien for nærmere beslægtet med 

 Rogen end med Egen, idet Hug og Eg i de fra Blomsterne hentede væsent- 

 lige Forhold — iivad man hidtil ganske har overseet — stemme meget mere 

 overens end Bøg og Kastanie, vi! det indsees, at ikke alem! de nysnævnte 

 Afvigelser falde bort, men denne nærmere Overensstemmelse i den indre 

 Bygning mellem Kastanie og Eg kommer lil at tjene som en smuk Bestyr- 

 kelse for Rigtigheden af et af de væsentligste Punkter i den af mig fore- 

 slaaede systematiske Inddeling. En kort Sammenstilling mellem Lighederne og For- 

 skjellighederne i den indre Bygning hos Egen, Kastanien og Bugen turde derfor maaske 

 her være paa sin Plads. 



Egen. Barken vedbliver i de første 26—35 Aar al være næsten glat, da der 

 Onder saa livlig Celleformering Sted i Korken og den øvrige Del af Barken, at denne voxer 

 i Omfang i samme Forhold som Vedet; men mellem det 25de og 3ote Aar begynder Livs- 

 virksomheden i de ydre Dele af Korken at høre op, og der dannes Revner og Furer, som 

 stedse irænge dybere ind i Barken, efterhaanden som de bortdøende Cellelag forøges. Som 

 hos alle Træer, der have Skorpebark [rhijtidoma, "Borke«), er del tynde Lag af Læderkork 

 [periderma], som betegne Grændsen mellem de ydre borldøde Dele af Barken og de indre, 

 som endnu ere i Livsvirksomhed, og som her ogsaa bortskære Parlier af Basten. Af denne 

 dannes der hos Egen hvert Aar nye Lag. 



Allerede ved en løselig Betragtning af Slammens Tværsnit (fig. 5) viser sig flere meget 

 karakteristiske Forhold. For del første ere de meget brede, temmelig tælstillede Marv- 

 straaier (m) iøinefaldende og jdernæst en overordentlig skarp Adskillelse mellem Aarringeue, 

 fremkaldt ved en væsentlig Modsætning i Størrelse, Antal og Fordeling af Karrene i Aar- 

 ringens inderste og ydre, senere dannede Del. Den inderste Del af Aarringen be- 

 staaer fornemmelig al meget vide Kar, der i et Tværsnit vise sig som en Kreds af store 

 Porer [k). i den øvrige, meget større Del af Aarringen ere Karrene meget smaa og danne 



*i HoKziiianii : feber den Bau des Holzee, p. 98. 

 ") Mohl Ule veget Celle. p. 107. Anmrkn. I 



