380 50 



disses Frpmtrædpn i tidligere .lordperiodcr. Denne Hel af nærværende Afhandling vil derfor 

 falde i folgende Afsnit: I) Egefamiliens Udbredning i Nuliden; 2) Torbindelsen mellem disse 

 Planters Udbredning og den systematiske Inddeling, som her er gjort gjældende; 3) For- 

 holdet mellem Familiens nærværende Udbredning og dens Fremtræden i Forliden; 4) de i 

 de foregaaende Afsnit omhandlede Emners Forhold til Sporgsmaalel om Arternes Oprindelse. 



1. Egefamiliehs Udbredning i Nutiden. 



Denne Familie tæller i det Hele 332 Arter, som erc fordelle paa følgende Maade 

 mellem Underfamilierne og Slægterne: 



Quercus 200 Arier. 



Oyclobalanopsis 25 — 



Quercineæ 225 — 



Pasania 40 — 



Cyclobalanus 30 — 



Castanea 22 — 



Caalaninæ 92 — 



Fagus 3 — 



Nothqfagus 1 2 — 



Fagineæ 15 — 



Et Blik paa del denne Afhandling ledsagende Kort, hvorpaa jeg har segl al an- 

 skueliirpjøre Uibredniugeu, vil vise, al Egefamilien væsentlig er indskrænket til den nordlige 

 Halvkugle — kun i det ostlige Asien gaaer den noget syd for Ækvator paa de indiske Øer — , 

 og al den ganske mangler i Australien, i hele Afrika med Undtagelse af Nordranden, i den 

 allerstørste Del af Sydamerika, men al den paany optræder i den sydlige [lalvkugles lem- 

 pererede Zone, nemlig i Chili, Ildlandet, paa Ny Zeeland og Van Diemens Land. 



De gunstigste Betingelser for denne Familie findes i den tropiske Zones Bjerg- 

 egne, i en Høide af 4 — 5000 Fod eller noget høiere, dog kun paa saadanne Steder, 

 hvor der foruden en ensformig Varme af c. 15 — 17° C. tillige findes en megel betydelig 

 og over hele Aaret temmelig ensformig fordelt Fugtighed. Del er under saadanne ydre 

 Forhold, at Egefamilien optræder med den største Kigdoni paa Former, med sit Maximum 

 af Arter, paa Java og Sumatra og paa deu østlige Skraauing af Cordilleren i Mexico. Ved 

 en mørkere Skravering ere disse lo Punkter for Egefamiliens Maximum betegnede paa Kortet. 

 Endnu el Iredie Sled, der dog ikke er fuldt saa rigt paa Arter sum de lo foregaaende, er 

 Lilleasien. I den tempererede Zone stige disse Planler ned i Lavlandet, medens paa 

 samme Tid Ariernes Antal aftager betydeligt; men de faa Arter, som her findes, udmærke 



