51 381 



sig ved deres selskabelige Forekomst og indtage ofte udelukkende meget betydelige Stræk- 

 ninger, saaledes navnlig Egen og Bøgen i Nordeuropa. Den nordligste Udbredning betegnes 

 ved Arter af Egeslægten og er paa Asiens Østside paa 60", i [lusland paa 61°, paa Norges 

 Vestkyst paa 63°, paa Nordamerikas Østside paa 48° og paa Vestsiden paa 50°. Man vil 

 fremdeles se ved at betragte Kortet, at de tre Underfamilier væsentlig tilhøre særegne Dele 

 af Jordoverfladen. liastaniegruppen er saaledes indskrænket til det sydostlige Asien — kun 

 én Art forekommer i Europa, og el Par Arter have fundet Vei til Nordamerika — medens 

 de forskjellige Underslægter af Egeslægten have taget deres Sæde i Lilleasien, Europa 

 og Nordamerika; kun Kastanie-Egene tilhøre udelukkende Asien. Bøgefamilien derimod 

 forekommer med et meget overveiende Antal Arter i en ganske anden Del af Jorden, nemlig 

 i Chili, men her savnes fuldstændig baade Ege- og Kastaniefamilien. Man vil saaledes kunne 

 inddele den Del af Jorden, hvor Egefamilien overhovedet forekommer, efter de paa de for- 

 skjellige Steder herskende Underfamilier, Slægter elter Underslægter i visse Gebeter. Disse 

 optræde, naar man gaaer fra Øst mod Vest i følgende Orden. 



Ege-Kastaniernes Gebet indbefatter de indiske Øer, navnlig Java og Sumatra 

 og Bagindien. Her voxer saa godt som udelukkende Arter af Kastaniefamilien, nemlig af 

 Slægterne Cyclohalanus og Pasania , som man tidligere paa Grund af en vis Lighed i 

 Skaalen med Egene urigtigen henførte til disse, og som passende kunne kaldes Ege-Kasta- 

 nier, medens de egentlige Ege og Bøgene ganske ere udelukkede herfra. Det næste Gebet, 

 Kastanie-Egenes, indbefattende Himalaja, Kina og Japan, karakteriseres navnlig ved 

 Kastanie-Egene, Arter af Cycluhalanopsis , en Slægt af Egegruppen, som danner Overgang 

 til Kastaniegruppen; men foruden Cyclobalanopsis-ATlerne , der saa godt som udelukkende 

 tilhøre delte Gebet, forekommer her ogsaa dels Kastanier og Egekaslanier og dels egentlige 

 Ege. — Egefamilien mangler ganske i Forindien saml paa Ceylon , i den største Del af 

 Persien og hele Arabien, i Tibet, Dsungariet, Turan og Sibirien. Det næste skarpt be- 

 grændsede Egegebét træffes saaledes først i LiUeasien, der i Forbindelse med de andre 

 Middelhavslande betegnes som de savtakbladede Eges Gebél. Her voxer nemlig, paa 

 enkelte Undtagelser nær, alle Arter af den ved sine savtakkede Blade udmærkede Underslægt 

 Cerris. — Alle Landene nord for Alperne have i det Hele samme Arter, nemlig nogle 

 lappetbladede Ege (Eulepidobalanus) og Bogen. Det er de lappetbladede Eges Gebet. 

 — Hele Nordamerika henhører forsaavidt til ét Egegebét, som den udmærkede og artrige 

 Underslægt Erythrohalanus her forekommer overalt og er ganske udelukket fra de andre 

 Verdensdele; men den optræder dog i de forskjellige Egne med saa vel adskilte Sectioner, 

 og her findes en saa betydelig og forskjelligartet Indblanding af andre Underslægter, at det 

 vir være rigtigst at dele Nordamerika i 4 Egegebeter nemlig: de fligetbladede Rødeges 

 Gebél, der indbefatter de østlige Slater til Missisippi-Floden, de blandede Eges Gebet i 

 Kalifornien og Oregon, hvor der forekommer en eiendommelig Blanding af asiatiske, euro- 



48* 



