S83 52 



pæiskp og .iniprikanskc l'ormer, Slén-E genes Gcbcl i Ny Mexico oji de slorfruu-lede 

 Eges debet i NJexico og Cenlrahimerika. Megel langl sondrel fra de øvrige Gebeler ligger 

 de stedsegrenne Boges Gebél, nemlig i Chili. De stedsegrønne Bøge (Nothofagua) 

 optræde her ikke alene i et forholdsvis stort Antal Arier, men flfre af disse udgjore en 

 væsentlig Bestanddel af lløiskoven. Ege- og Kastaniegnippen have her ikke en eneste 

 Repræsentant. Nogle Not/wfagus- ArlcT voxe ogsaa paa Ny Zeeland og Van IJiemens Land. 



Her skal nu i del Følgende gives en Skildring af disse Gebeter, der uden at med- 

 tage altfor mange Enkeltheder dog er fuldstændig nok til at give en nogenlunde fyldig 

 Foresiilling om den Bolle, som Egefamilien spiller i Forhold til den øvrige der forekom- 

 mende I'lantevæxt. 



Ege-Kastaniernes Gebet. 

 {Cfjclobalanus, Pasanta). 



Dette Gebet indbefatter de indiske Øer, Filippinerne oc Bagimlien indtil 20° n. Br. 

 Kun Java er navulig ved Blumes, Ileinwardls, Korthals's, Uasskarls og Junphuhns 

 TndersHgelser noie kjendt*). Sumatra blev paa Foranledning af Sir Stamford Raffles 

 først undersøgt af Jack (1818—22). Thomas Horsfield samlede l'lanter der 1812 og 

 1818, Kort hals som Medlem af en naturkyndig Kommission 1832—33 og Junghuhn 

 1840. Del største Udbytte fra denne skyldes dog Teysmann (1855 — 57), hvis Sam- 

 linger del fornemmelig er, som ligge til Grund for den Udsigt over Sumatras Pianlevæxl, 

 der skyldes Miquel**). Borneo og Celebes ere endnu kun meget ufuldstændig kjendle i 

 botanisk Henseende, meii stemme i det Hele mere overens med Sumatra end med Java. 

 Javas almindelige fysisk- geografiske Forhold beslemmes fornemmelig ved den Kjæde af 

 7 — 10,000 Fod høie Vulkaner, som strækker sig gjennem Øen. Java horer nemlig ligesom 

 Sumatra til den vulkanske Ring, der lorlsæltende sig over de smaa Suudaoer, Molukkerne 

 og Filippinerne omslutte de paa Malakka, Burneo og Celebes herskende Granildanuelser. 

 Kun den vesllige Del indtages af en l'lateauhævning (Hnislelterne Bandang og Garoet hæve 

 sig lil 2,200') ; i den øvrige Del af Øen staa Vulkanerne som næsten isolerede Kegler paa 

 det flade Land. Da de høie vestlige Bjerge optage Størstedelen af den Fugtighed, som den 

 regnbringende Nordvestvind (Monsunen) fører med sig, har den østlige Del af Java el megel 

 tørrere Klima end den vesllige. Her lindes følgende Plantebælter: 



•i Uliinic: Klora Javæ iiec non insularum adjaccnUum, 1828—29. Vertiandcl ungen over de nattirligko 

 (jctcliicdenie der Nedcrlandcschc overzeosolie Ucsillingcn uilgrgeven door Tcinininck 1839—11. — 

 Kram Jungliulin: Java, scinc (jcstalt, Pnanzciidcrkc und innere Bauart. Ild. 1—3. t862. 

 ••) Mlqiicl: Sumatra, selne Pdanzcnwclt und dcrcn Erzcugnisse. 1862. 



