61 391 



fælles for Asien, Europa og Nord- Amerika, udhæves følgende; Alries, Picea, Larix, Juni- 

 perus, Taxus, Betula, Alnus, Cort/lus, Salix, Qiierciis, Fraxinus, Pp-us, Cerasus, Prunus, 

 Cratægus, Acer, Hedera, Ilex, Andromeda, RJiododendron, Rosa, Rubus, Berberis, Cornus, 

 Lonicera o. m. fl. Af Slægter, som ere fælles for Himålaja og Nord-Amerika, men savnes 

 i Europa, kunne nævnes følgende: Juglans, Budleia, Magnolia, Sassafras, Eydrangea, 

 Aralia, Panax, Trillium. Af japanesiske Slægler træffes i IJimalaja: Camellia, Deutzia, 

 Aucuba, Eydrangea, Skimmia, Enkianthus; af malaiske: Magnolia^ Vaccinium, Rhododen- 

 drum og mange Orchideer. At denne Forening af saa mange, i forskjellige Uetninger over 

 en stor Del af Jorden spredte, Siægtstyper paa el saa indskrænket Rum staaer i Forbindelse 

 med, at Himålaja er det høieste og vel ogsaa det ældste af alle Ujerglande, tor vel neppe 

 betvivles. 



Af den øvrige Del af delte Gebet kjende vi kun temmelig noie den østlige Udkant. 

 Paa Øen Hongkong, som ligger paa Gebetets Sydgrændse, beslaaer Hovedbestanddelen af 

 Skovene af Cyclobalanopsis salicina, C. Ckampionis, Castanopsis concinna , Pasania Ear- 

 landi, fissa, thalassica og cornea, hvis Fro i Smag ligne Kastaniens og sælges paa 

 Torvene. For Resten er det Rliodoleia japonica, Camellia japonica , Arter af Slægterne 

 Acer, Styrax, Eliocarpus og Eipiage, som voxe i disse Skove (Seemann: The Cotany of 

 Ihe voyage of H. M. S. Herald, p. 357). Kina og Japan stemme i Klima og Plautevæxt 

 væsentlig overens. Vi skulle her indskrænke os til at omtale Japan , der 1 det hele er 

 langt bedre kjendt end Kina*). 



*) Ue første Meddelelser om Japaus Flora skyldes Engelbert Kamp fer, som fra leS3 til 1693 bcsogte 

 de fleste Lande 1 Asien. Svenskeren Thunberg opholdt sig der 1775—76 og skrev en Flora Ja- 

 ponica (1794 — 18021. Det er dog forst ved Hollænderen v. Siebold,,at vi have faact et mere om- 

 fattende lijendskab til Japans Flora. Han opholdt sig der fra 1823 til 1830, navnlig for at udbrede 

 Vaccinationen, anlagde en botanisk Have i Dezinia og benyttede japanesiske Botanikere, Itoo Keiske, 

 Mizutani .Sugerok o. fl. til at samle Planter i det Indre af Landet. Siebold udgav »Nipon", 

 Archiv zur Beschreibung von Japan (1832—33), og foretog endnu en anden licisc til Japan. Uen af 

 ham i Forbindelse med Zuccarini begyndte, med mange pragtfulde Afbildninger udstyrede Flora 

 Japonica er efter Si eb o Ids Død bleven fuldendt af Miquel (1870). De ved den nordamerikanske 

 Expedition under Perry af Wright o. fl. paa Japan indsamlede Planter ere af Asa Giay blevne 

 benyttede til en floristisk Oversigt (Memoirs of the American Academy of arts and scicnccs. Vol. Vi, 

 New series 1859. On the Botany ofjapan and its Relations to that of North America). 1 Hodgsons 

 Værk over Japan Dndes en af Sir William Hooker forfaUet Liste paa 1700 Arter Blomsterplanter 

 herfra. De nyesle og fuldstændigste botaniske Arbeider over Japan skyldes Miquel og ere: 

 Prolusio Floræ Japonicæ i Annales Mus. bot. Lugdunobatav. 1867 og sur les affinitées de la Flore 

 du Japon et sur le caraclére et l'originc de la Flore du Japon i Archives Néerlandaises des sciences 

 exactes et naturelles, Tome second, 1867, p. 136 og p. 289. — Englænderen Fortune har siden 

 1843 foretaget fire Reiser til Kina og Japan og udgivet Reisebeskrivclser, som indeholde mange Op- 

 lysninger, navnlig om disse Landes Kultur- og Prydplanter (Two visite to the l'ea countries of 

 China. — A Residence among the Chiuece. 1857. Yedo and Peking, a narrative uf a juurney lo the 



